ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10555/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Патратій О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 лютого 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,
                                        за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лімерік» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, про скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м.Києві та апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лімерік» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.11.2020, - 
В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІМЕРІК» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просить, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 20.02.2020 №0005350504 за формою «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ, задекларовану на рахунок платника у банку на суму 8 974 910 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2 243 727,5 грн.; №0005360504 за формою «В4», яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 311 756 грн. за листопад 2019 року; №0005370504 за формою «ПН» про застосування штрафу в розмірі 4 643 333 грн.
- зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого товариством з обмеженою відповідальністю «Лімерік» у розмірі 8 974 940 грн. у відповідності до абзацу 2 п. 200.15 ст. 200 ПК України.
- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у справі №640/10555/20 та зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві протягом 10 календарних днів з моменту отримання рішення суду у справі №640/1055/20, що набрало законної сили, подати звіт про його виконання.
Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 19.11.2020 року задоволено позов частково.
Вирішено визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 20 лютого 2020 року №0005360504, №0005350504, №0005370504. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Крім того, позивачем також подано апеляційну скаргу в частині незадоволених вимог та просить задовольнити позов у повному обсязі.
В судове засідання з`явилися представник відповідача та два представники товариства з обмеженою відповідальністю «Лімерік». 
Від позивача до суду надійшов  письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи,  доводи скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як встановлено під час апеляційного розгляду справи, Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі наказу від 15.01.2020 року №374 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ  «ЛІМЕРІК» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2019 року.
За результатами перевірки був складений Акт про результати документальної планової невиїзної перевірки від 07.02.2020 року №147/26-15-05-04-01/39693858, яким встановлено порушення:
- п.200.4 ст.200 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування за листопад 2019 року на 833  552 грн.;
- п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань за листопад 2019 року на суму 9  286  666 грн., відповідно завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за листопад 2019 року на суму ПДВ 9  286  666 грн., завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за листопад 2019 року на суму 311  756 грн. та завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2019 року на 8  974  910 грн.;
- п.201.1, п.201.10 ст.201 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- VI, із змінами та доповненнями, в зв`язку з тим, що підприємством не виписано (не оформлено) та не зареєстровано зведену податкову накладну за листопад 2019 року на загальну суму 55  720  000 грн., в т.ч. ПДВ 9  286  666,64 грн.
20 лютого 2020 року на підставі вищевказаного Акту перевірки, Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві були винесені податкові повідомлення-рішення:
-  №0005340504 за формою «В3» про відмову в бюджетному відшкодуванні на суму 833  522грн. за листопад 2019 року;
-  №0005350504 за формою «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ, задекларовану на рахунок платника у банку на суму 8  974 910 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2 243 727,5 грн.;
-  №0005360504 за формою «В4», яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 311  756 грн. за листопад 2019 року;
-  №0005370504 за формою «ПН» про застосування штрафу в розмірі 4 643 333 грн.
Не погоджуючись з встановленими Актом перевірки порушеннями, а саме - в частині встановлення порушень п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- VI, із змінами та доповненнями, та прийнятими рішеннями відповідача від 20.02.2020 №0005360504, №0005350504, №0005370504 позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача про відсутність зазначених в акті порушень і правомірність декларування ним спірних сум податкового кредиту з ПДВ є вірними, оскільки такі доводи позивача відповідають приписам  ПК України  і в достатній мірі підтверджені належними і допустимими засобами доказування.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та збільшення суми податкових зобов`язань за листопад 2019 року на суму 9  286  666 грн., зменшення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за листопад 2019 року на суму ПДВ 9  286  666 грн., зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за листопад 2019 року на суму 311  756 грн. та зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2019 року на 8  974  910 грн., а також застосування штрафу в розмірі 4  643  333 грн. за перевіряємий період стали господарські операції TOB «ЛІМЕРІК» з ТОВ  «БЕТТА ГРАНТ».
На переконання відповідача, позивачем не надано доказів здійснення вантажних перевезень орендованими згідно договорів суборенди з ТОВ  «Бетта Грант» (товарно-транспортних накладних, подорожніх листів, реєстраційних документів на транспортні засоби, посвідчень на право управлінням транспортними засобами) та не встановлено використання в господарській діяльності орендованої у ТОВ  «Бетта Грант» земельної ділянки з об`єктом незавершеного будівництва.
ГУ ДПС у м. Києві вважає, що позивач не використовував у господарській діяльності орендовані вантажні автомобілі та земельну ділянку, а відтак занизив податкові зобов`язання за листопад 2019 року на не має права на бюджетне відшкодування ПДВ, задеклароване в листопаді 2019 року, за рахунок відповідних сум та повинен був нарахувати податкові зобов`язання відповідно до п.198.5 Податкового кодексу України та скласти і зареєструвати зведену податку накладну.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п.  185.1  ст.  185, п.  187.1  ст.  187, п.  188.1  ст.  188 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
Приписами п.  198.5 ст.  198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до  пункту 189.1  статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених  підпунктом 196.1.7  пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197,  підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28  пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11  статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених  пунктом 189.9  статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем) (абз. 14-17 п. 201.10 ст. 201 ПК України).
В розумінні ст. 1 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 , господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
З метою встановлення факту здійснення господарської операції, належить з`ясувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу  первинних  документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Пунктом 2.4 Положення № 88  визначено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Аналіз положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що право податкового обліку у платника податків виникає за наявності: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам статті 201 Податкового кодексу України, зареєстрована та підписана уповноваженою особою. 
Тобто, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
У спірний період позивач мав господарські відносини із ТОВ  «БЕТТА ГРАНТ».
Так, між TOB «ЛІМЕРІК» (суборендар) та ТОВ  «БЕТТА ГРАНТ» (орендар, код ЄДРПОУ 39649395) було укладено договори суборенди транспортних засобів від 17.12.2018 №01/02, №02/02, №03/02, №04/02, №05/02, №06/02, №07/02, №08/02, №09/02, №10/02, №11/02 та від 25.02.2019 №12/02.
Надання послуг суборенди за вказаними договорами було здійснено та підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями документів:          актами приймання-передачі від 02.01.2019 та від 01.03.2019; актами приймання-передачі від 29.11.2019 та від 30.11.2019 щодо повернення вантажного транспорту; актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.11.2019 №ОУ-0000001, №ОУ-0000002, №ОУ-0000003, №ОУ-0000004, №ОУ-0000005, №ОУ-0000006, №ОУ-0000007, №ОУ-0000008, №ОУ-0000009, №ОУ-0000010, №ОУ-0000011, №ОУ-0000012.
Крім того, позивачем було укладено з ТОВ  «БЕТТА ГРАНТ» договір суборенди земельної ділянки від 01.11.2019 №01-Б/Л, згідно умов якого ТОВ  «Лімерік» отримало у платне строкове користування земельну ділянки з об`єктом незавершеного будівництва площею 2 га за адресою: Волинська область, Луцький район, село Забороль.
Прийняття та повернення майна підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями актів приймання-передачі від 01.11.2019 та від 29.11.2019. Надання послуг суборенди земельної ділянки підтверджується акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.11.2019 та податковою накладною до нього.
Надані позивачем документи свідчать про фактичне надання послуг суборенди згідно Договорів.
Одним із видів діяльності ТОВ  «ЛІМЕРІК» є виробництво дерев`яної тари (код КВЕД 16.24) та її експорт.
З метою здійснення господарської діяльності позивач впродовж 2019 року здійснював закупівлю товарів та матеріалів у значної кількості контрагентів-постачальників, що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних та договорами з контрагентами-постачальниками, а саме: договiр №01-07-19 вiд 01.07.2019 року з ФОП ОСОБА_1 , договiр №01-11 вiд 14.11.2019 року з ФОП ОСОБА_2 , договiр №02-08 вiд 02.08.2019 року з ФОП ОСОБА_3 , Договiр №02-08 вiд 02.08.2019 року з ФОП ОСОБА_4 , Договiр №03-05-19 вiд 03.05.2019 року з ФОП ОСОБА_5 , Договiр №03-06 вiд 03.06.2019 року з ФОП ОСОБА_6 , Договiр №03-06 вiд 03.06.2019 року з ФОП ОСОБА_7 , Договiр №08-11-2019 вiд 08.11.2019 року з ФОП ОСОБА_8 , Договiр №10-06 вiд 10.06.2019 року з ФОП ОСОБА_9 , Договiр №12-08 вiд 12.09.2019 року з ФОП ОСОБА_10 , Договiр №16-09 вiд 16.09.2019 року з ФОП ОСОБА_11 , Договiр №22-08 вiд 22.08.2019 року з ФОП ОСОБА_12 , Договiр №25-09 вiд 25.09.2019 року з ФОП ОСОБА_13 , Договiр №27-09 вiд 27.09.2019 року з ФОП ОСОБА_14 , Договiр №010718 вiд 01.07.2018 року з ФОП ОСОБА_15 , Договiр №090718 вiд 09.07.2018 року з ФОП ОСОБА_16 , Договiр №02082019 вiд 02.08.2019 року з ФОП ОСОБА_17 , Договiр №03082018 вiд 03.08.2018 року з ФОП ОСОБА_18 , Договiр №05092018 вiд 05.09.2018 року з ФОП ОСОБА_19 , Договiр №09102019 вiд 09.10.2019 року з ФОП ОСОБА_20 , Договiр №14052019 вiд 14.05.2019 року з ФОП ОСОБА_21 , Договiр №24062019 вiд 24.06.2019 року з ФОП ОСОБА_22 , Договiр №02-05-19 вiд 025.2019 року з ФОП ОСОБА_23 , Договiр №06-03-19 вiд 06.03.2019 року з ФОП ОСОБА_24 , Договiр №11-02-19 вiд 11.02.2019 року з ФОП ОСОБА_25 , Договiр №18-03-19 вiд 18.03.2019 року з ФОП ОСОБА_26 , Договiр №23-01-19 вiд 23.01.2019 року з ФОП ОСОБА_27 , Договiр №30-08 вiд 30.08.2019 року з ФОП ОСОБА_28 , Договiр №01-03-19 вiд 01.03.2019 року з ФОП ОСОБА_29 , Договiр №040319 вiд 04.03.2019 року з ФОП ОСОБА_30 , Договiр №050819 вiд 05.08.2019 року з ФОП ОСОБА_31 , Договiр №03082018 вiд 03.08.2018 року з ФОП ОСОБА_32 , Договiр №04092018 вiд 04.09.2018 року з ФОП ОСОБА_33 , Договiр №10052019 вiд 10.05.2019 року з ФОП ОСОБА_34 , Договiр №29102019 вiд 29.10.2019 року з ФОП ОСОБА_35 .
Відвантаження товару на експорт ТОВ «ЛІМЕРІК» здійснювалося зі складів постачальників, що відповідає п.2.1 Договорів (поставка здійснюється на умовах EXW за адресою постачальника), а транспортування вантажу територією України - власними силами позивача шляхом перевезення залученими у суборенду вантажними транспортними засобами за договорами з ТОВ «БЕТТА ГРАНТ». 
Кожною із суборендованих машин здійснювалося перевезення товару, що підтверджується наданими позивачем до суду видатковими накладними з ТТН до кожного договору суборенди:
-  Договір від 17.12.2018 №01/02: видаткові накладні з ТТН - №01-11а вiд 01.11.2019 року, №1 вiд 16.01.2019 року, №10 вiд 08.05.2019 року, №11 вiд 20.05.2019 року, №19 вiд 08.11.2019 року, №19 вiд 24.04.2019 року, №25 вiд 27.06.2019 року, №29-11 вiд 29.11.2019 року, №37 вiд 19.06.2019 року, №1 вiд 15.01.2019 року, №03/10 вiд 03.10.2019 року, №4 вiд 07.03.2019 року, №13-07 вiд 03.07.2019 року, №15 вiд 22.04.2019 року, №15 вiд 29.03.2019 року, №25/10 від 25.10.2019 року, №26-09 від 26.09.2019 року, №30-08 від 30.08.2019 року;
-  Договір від 17.12.2018 №02/02: видаткові накладні з ТТН - №01-07 вiд 01.07.2019 року, №01-11 вiд 01.11.2019 року, №29-11а вiд 29.11.2019 року, №2 вiд 23.01.2019 року, №3-10 вiд 03.10.2019 року №4 вiд 23.04.2019 року, №5 вiд 30.03.2019 року, №7 вiд 22.07.2019 року, №12 вiд 03.06.2019 року, №19 вiд 14.06.2019 року, №20 вiд 01.11.2019 року, №20 вiд 11.11.2019 року, №23 вiд 14.05.2019 року, №39 вiд 21.06.2019 року, №01-11 вiд 01.11.2019 року, №3 вiд 11.03.2019 року, №17 вiд 08.05.2019 року, №20 вiд 21.05.2019 року, №25-10 вiд 25.10.2019 року, №27-09 вiд 27.09.2019 року, №28-11 вiд 28.11.2019 року, №30-08 вiд 30.08.2019 року;
-  Договір від 17.12.2018 №03/02: видаткові накладні з ТТН - №29-11 вiд 29.11.2019 року, №1 вiд 14.11.2019 року, №2 вiд 04.04.2019 року, №3 вiд 05.02.2019 року, №6 вiд 10.05.2019 року, №9 вiд 22.05.2019 року, №13 вiд 04.06.2019 року, №20 вiд 17.06.2019 року, №21 вiд 12.11.2019 року, №26 вiд 01.07.2019 року, №34 вiд 14.05.2019 року, №41 вiд 27.06.2019 року, №1 Л вiд 04.02.2019 року, №10 вiд 14.03.2019 року, №19 вiд 23.04.2019 року, №25-10 вiд 25.10.2019 року, №27 09 вiд 27.09.2019 року, №29-07 вiд 29.07.2019 року, №31-08 вiд 31.08.2019 року;
- Договір від 17.12.2018 №04/02: видаткові накладні з ТТН - №1 вiд 02.07.2019 року, №1 вiд 15.03.2019 року, №2 вiд 18.11.2019 року, №4 вiд 20.02.2019 року, №9 вiд 25.04.2019 року, №14 вiд 05.06.2019 року, №18 вiд 04.10.2019 року, №22 вiд 13.11.2019 року, №25 вiд 17.05.2019 року, №25-10 вiд 25.10.2019 року, №02-08 вiд 02.08.2019 року, №4 вiд 14.02.2019 року, №10-05 вiд 10.05.2019 року, №10-10 вiд 10.10.2019 року, №12 вiд 04.04.2019 року, №18-06 вiд 18.06.2019 року, №19-11 вiд 19.11.2019 року, №22 вiд 30.09.2019 року, №27 вiд 22.05.2019 року;
- Договір від 17.12.2018 №05/02: видаткові накладні з ТТН №06-06 вiд 06.06.2019 року, №07-08 вiд 02.08.2019 року, №3-00000008 вiд 19.06.2019 року, №4 вiд 15.03.2019 року, №5 вiд 28.02.2019 року, №09-10 вiд 09.10.2019 року, №12 вiд 23.05.2019 року, №15-11 вiд 15.11.2019 року, №23 вiд 14.11.2019 року, №26 вiд 20.05.2019 року, №27 вiд 03.07.2019 року, №27-11 вiд 27.11.2019 року, №02-09 вiд 02.09.2019 року, №02-09 вiд 02.09.2019 року, №6 вiд 20.02.2019 року, №16 вiд 04.04.2019 року, №20 вiд 26.04.2019 року, №24 вiд 10.05.2019 року;
- Договір від 17.12.2018 №06/02№06-07: видаткові накладні з ТТН вiд 06.07.2019 року, №6 вiд 01.03.2019 року, №6 вiд 05.04.2019 року, №10 вiд 24.05.2019 року, №15 вiд 06.06.2019 року, №24 вiд 18.11.2019 року, №25-11 вiд 25.11.2019 року, №28 вiд 24.05.2019 року, №03-09 вiд 03.09.2019 року, №5 вiд 25.02.2019 року, №6 вiд 13.05.2019 року, №10/10 вiд 10.10.2019 року, №10 вiд 06.08.2019 року, №10 вiд 19.06.2019 року, №12 вiд 18.03.2019 року, №16 вiд 03.05.2019 року, №22 вiд 30.04.2019 року, №25 10-1 вiд 25.10.2019 року;
- Договір від 17.12.2018 №07/02: видаткові накладні з ТТН - №3 вiд 01.03.2019 року, №7 вiд 10.04.2019 року, №8 вiд 11.03.2019 року, №21 вiд 19.06.2019 року, №25 вiд 21.11.2019 року, №30 вiд 28.05.2019 року, №1 вiд 02.05.2019 року, №1 вiд 20.03.2019 року, №04-09 вiд 04.09.2019 року, №07-08 вiд 07.08.2019 року, №08-07 вiд 08.07.2019 року, №10-10 вiд 10.10.2019 року, №11 вiд 28.10.2019 року, №12 вiд 25.11.2019 року, №18 вiд 13.05.2019 року, №21 вiд 24.05.2019 року, №26-09 вiд 26.09.2019 року;
-  Договір від 17.12.2018 №08/02: видаткові накладні з ТТН - №11 вiд 22.03.2019 року, №13 вiд 28.05.2019 року, №16 вiд 07.06.2019 року, №21 вiд 08.05.2019 року, №22 вiд 21.06.2019 року, №26 вiд 25.11.2019 року, №28 вiд 08.07.2019 року, №30-10 вiд 30.10.2019 року, №2 вiд 02.05.2019 року, №3 вiд 04.03.2019 року, №04-09 вiд 04.09.2019 року, №04-11 вiд 04.11.2019 року, №4 вiд 25.03.2019 року, №09-08 вiд 09.08.2019 року, №13 вiд 10.04.2019 року, №17-10 вiд 17.10.2019 року, №26-09 вiд 26.09.2019 року;
-  Договір від 17.12.2018 №09/02: видаткові накладні з ТТН - №10-06 вiд 10.06.2019 року, №3 вiд 11.04.2019 року, №7 вiд 15.05.2019 року, №14 вiд 05.04.2019 року, №20 вiд 02.05.2019 року, №23 вiд 24.06.2019 року, №27 вiд 27.11.2019 року, №5 вiд 03.05.2019 року, №06-09 вiд 06.09.2019 року, №6 вiд 04.03.2019 року, №13 вiд 19.08.2019 року, №14 вiд 25.03.2019 року, №17-10 вiд 17.10.2019 року, №22 вiд 28.05.2019 року, №27-09 вiд 27.09.2019 року, №31-10 вiд 31.10.2019 року;
-  Договір від 17.12.2018 №10/02: видаткові накладні з ТТН - №5 вiд 03.05.2019 року, №11 вiд 29.05.2019 року, №15 вiд 10.04.2019 року, №17 вiд 10.06.2019 року, №28 вiд 29.11.2019 року, №31 вiд 03.06.2019 року, №1 вiд 06.03.2019 року, №1 вiд 26.03.2019 року, №7 вiд 17.05.2019 року, №08-11 вiд 08.11.2019 року, №11-09 вiд 11.09.2019 року, №11-11 вiд 11.11.2019 року, №17 вiд 12.04.2019 року, №17-10 вiд 17.10.2019 року, №19-08 вiд 19.08.2019 року, №24-06 вiд 24.06.2019 року, №27-09 вiд 27.09.2019 року, №31-10 вiд 31.10.2019 року;
-  Договір від 17.12.2018 №11/02: видаткові накладні з ТТН - №12-06 вiд 12.06.2019 року, №8 вiд 17.05.2019 року, №17 вiд 12.04.2019 року, №33 вiд 06.06.2019 року, №4 вiд 01.10.2019 року, №8 вiд 06.03.2019 року, №10 вiд 28.03.2019 року, №14 вiд 15.04.2019 року, №16-09 вiд 16.09.2019 року, №17 вiд 27.08.2019 року, №22-10 вiд 22.10.2019 року, №24-06 вiд 24.06.2019 року, №29 вiд 29.05.2019 року;
-  Договір від 25.02.2019 №12/02: видаткові накладні з ТТН №03-06 вiд 03.06.2019 року, №8 вiд 17.04.2019 року, №18 вiд 12.06.2019 року, №18 вiд 17.04.2019 року, №24 вiд 26.06.2019 року, №29-08 вiд 29.08.2019 року, №36 вiд 14.06.2019 року, №2 вiд 07.03.2019 року, №2 вiд 07.03.2019 року, №6 вiд 08.05.2019 року, №11 вiд 29.03.2019 року, №14-05 вiд 14.05.2019 року, №19 вiд 17.05.2019 року, №19-09 вiд 19.09.2019 року, №24-10 вiд 24.10.2019 року, №03-10 вiд 03.10.2019 року.
ТОВ «ЛІМЕРІК» вказує, що орендована земельна ділянка, що знаходиться за адресою: с. Забороль, Луцький район, Волинська область використовується у господарській діяльності та є виробничим майданчиком, куди частково доставлявся придбаний у постачальників товар (піддони дерев`яні), модифікувався, маркувався та зберігався для подальшого продажу.
Вказане підтверджується також наказом директора ТОВ «Лімерік» від 1 листопада 2019 року №12/11 в/д «Про облаштування на орендованій земельній ділянці навісу для зберігання піддонів» та накладними від постачальника та ТТН з місцем вивантаження - с. Забороль.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що залучення у суборенду земельної ділянки та вантажних транспортних засобів було безпосередньо пов`язане з господарською діяльністю ТОВ «ЛІМЕРІК».
Згідно положень пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.6 Правил перевезення основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. 
Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.
Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції в цілому. 
Неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, або ж наявність певних недоліків у її заповненні, не може беззаперечно свідчити про відсутність реальних господарських операцій, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.
Податкове законодавство не ставить право платника на формування податкових вигод у залежність від наявності таких документів, а тому їх ненадання, за умови підтвердження поставки продукції іншими первинними документами, не є підставою для висновку про нездійснення господарських операцій.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справі № 808/2519/15 від 04.04.2018.
Наданими позивачем документами підтверджується використання вантажного транспорту та земельної ділянки в межах господарської діяльності та відсутні правові підстави для збільшення позивачу податкових зобов`язань з ПДВ за листопад 2019 року та застосування штрафних (фінансових) за не складення зведеної податкової накладної.
Надані позивачем на підтвердження реального здійснення господарських операцій із контрагентами позивача,  первинні документи, копії яких містяться у матеріалах справи, повністю відображають зміст та обсяги господарських операцій, відповідають господарським цілям та завданням статутної діяльності підприємств, що є свідченням добросовісності дій позивача при здійсненні вказаних операцій.
Фактичне здійснення господарських операцій підтверджується дослідженими судом належним чином оформленими первинними документами, які відповідають вимогам, встановленим статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, скріплені печатками контрагентів.
Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі -ПК) визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), визначений у статті 200 ПК.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до підпункту 200.7.1  пункту 200.7 статті 200 ПК України на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Згідно з підпунктом 200.7.2  пункту  200.7  цієї статті Кодексу заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
На підставі пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
Пунктом  200.12  статті  200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).
На час розгляду і вирішення даної справи відсутні підстави вважати, що відповідач після набрання законної сили рішенням суду ухилятиметься від виконання обов`язку по внесенню до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, тому колегією суддів відхиляються доводи представника позивача щодо вимог позову та апеляційної скарги щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування.
Позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.
Відповідно до ч. 1  ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  ст. 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2  ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Враховуючи зазначене у сукупності, апелянтами не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційних скарг. Інші доводи сторін, висновків суду не спростовують, тому колегія суддів вважає правильним рішення суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у м.Києві та  Товариства з обмеженою відповідальністю «Лімерік» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.11.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лімерік» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, про скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.11.2020 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко

                                                                                                    О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 25.02.2021