24.02.21
22-ц/812/223/21

МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 489/5272/19 
Провадження № 22-ц/812/223/21 
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах : 
головуючого – Темнікової В.І.,
суддів – Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В., 
із секретарем судового засідання –Колосовою О.М., 
за участі - відповідачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,
представника позивача Филиппової Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Коваленка І.В. в приміщенні того ж суду, за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії,- 
В С Т А Н О В И В :

       У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 борг за не обліковану електричну енергію в сумі 63698,68 грн та витрати, понесені на оплату судового збору.
       Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем електричної енергії, розподіл якої здійснює АТ «Миколаївобленерго». За цією адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .        Пунктом 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
       У відповідності до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за № 312 (далі — ПРРЕЕ), що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, відповідач та позивач знаходяться у договірних відносинах.
       Відповідно до пп. З п. 5.1.1 ПРРЕЕ оператор системи має право проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії.
       Відповідно до пп. 12 п. 5.1.1 ПРРЕЕ оператор системи має право складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики.
       Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушення цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформляється акт про порушення.
       08 травня 2019р. контролерами АТ «Миколаївобленерго», при проведенні технічної перевірки електроустановок відповідачки було виявлено порушення, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника відкритою електропроводкою поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, без приладу обліку, яке неможливо виявити під час проведення контрольного огляду. Порушення п. 5.5.5 ПРРЕЕ».
       За фактом виявленого порушення було складено акт про порушення № К-3306 від 08.05.2019, який підписали представники АТ «Миколаївобленерго» у складі трьох осіб та споживач без зауважень.
       У відповідності до п. 8.2.5 ПРРЕЕ примірник акту про порушення № К-3306 від 08.05.2019 ОСОБА_1 отриманий в день його складення.
       У відповідності до вимог п. 8.2.6 ПРРЕЕ 15.05.2019 акт був розглянутий комісією з розгляду актів, яка була проведена за участю споживача. Комісією було прийнято рішення, оформлено протоколом від 15.05.2019 № 360, в якому зазначена інформація про причетність споживача до порушення ПРРЕЕ, в результаті якого відповідачем було реально спожито, але не враховано приладом обліку та не сплачено, обсяг електричної енергії у сумі 63 698,68 грн.
       Розрахунок здійснений відповідно до положень п.п. 3.3 та 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.
       Згідно з п. 3.3 Методики розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості недооблікованої електричної енергії; за кількістю днів - якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.
       Положеннями п. 3.5 Методики передбачено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 3.1 цієї глави, у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, та порушень, зазначених у підпунктах 5, 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії Wдоб.с.п. (кВт год) через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) Методики:
       W(доб.) = Р*Т кВт/год 
Р = 25А * 0,220В * 0,9 (соs f) = 4,95 кВт 
Так, Р = 4,95 кВт
Т = 8 год 
W(доб) =4,95 * 8 = 39,60 кВт/год
       Розрахунок здійснено з дати складання останнього акту технічної перевірки (887 днів): з 02.12.2016 по 08.05.2019.
       Wзб. = 35125 кВт/год. 
       Таким чином, вартість не облікованої електричної енергії з урахуванням тарифів для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір не облікованої електричної енергії, складає 63 698,68 грн.
       Станом на 11.09.2019р. рахунок вартість не облікованої електричної енергії відповідачкою не сплачено. 
       Посилаючись на викладене, АТ «Миколаївобленерго» просило стягнути з ОСОБА_1 вартість не облікованої електричної енергії в сумі 63698,68 грн.
       Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2020 року були задоволені позовні вимоги АТ «Миколаївобленерго» та стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ «Миколаївобленерго» борг за не обліковану електричну енергію в розмірі 63698,68 грн., а також судовий збір в розмірі 1921,00 грн.
       Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2020 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.07.2020 по цивільній справі за позовом АТ «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії.
       Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що рішення ухвалено без її участі на підставі недостовірних доказів АТ «Миколаївобленерго», що в її квартирі ніяк не могла бути проводка з під`їзду, тому що прилад обліку електричної енергії знаходить в квартирі, а підключення було за межами квартири, вхід до квартири – металеві двері, а провід був з під`їзду до лампи денного освітлення. Підсвітка була багато років та контролери її не помічали, вона особисто не вчиняла ніякого порушення. 
       20 січня 2021 року представника ОСОБА_1 – адвоката Поповської О.М. звернулася до апеляційного суду з доповненнями та змінами до апеляційної скарги, які надійшли на до суду 22 січня 2021р. та в яких вона зазначає, що судом першої інстанції ухвалено незаконне заочне рішення на підставі неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності позивачем порушення ОСОБА_1 правил користування електричною енергією, а також на підставі неправильного проведення розрахунку суми вартості не облікованої електричної енергії.
       Зазначає, що суд першої інстанції при визначені розміру збитків, які підлягають стягненню з відповідача, керувався тільки розрахунком до Акту №К-3306 від 08.05.2019 року. 
Суд не врахував, що в акті про порушення №К3306 від 08 травня 2019р., складеним представниками позивача у складі трьох осіб і споживача ОСОБА_1 , зазначено правопорушення, передбачене п.5.5.5. ПРРЕЕ, як: «Самовольное подключение ел. установок, токоприемников, ел.проводки, которая не является собственностью ел. снабжающей организации, открытой ел.проводкой с нарушением схемы учета, мимо прибора учета, которое не возможно выявить при контрольном осмотре прибора учета».
       Однак, суд першої інстанції зазначив в рішенні, що 08.05.2019 року при проведені технічної перевірки контролерами позивача за вказаною адресою виявлено порушення пункту 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (далі ПРРЕЕ), а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника прихованою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити під час контрольного огляду».
       Таким чином, на погляд апелянта, суд першої інстанції зробив невірні висновки на не підтверджених доказах про те, що порушення було здійснено прихованою електропроводкою, хоча в акті про порушення №К3306 зазначено про підключення відкритою електропроводкою. Також судом не з`ясовано питання, чи можливо було виявити ці порушення при контрольному огляді за наявності відкритої електропроводки. 
       Зазначає, що незважаючи на те, що всі дії працівників позивача щодо огляду, виявлення порушення та складанні відповідних документів були вчинені в присутності ОСОБА_1 , але вона є людиною похилого віку з хронічними хворобами та нервовим розладом, необізнана і тому не розуміла значення дій представників позивача, не могла усвідомлювати настання для неї таких правових наслідків і значних матеріальних збитків.
       Крім того, зазначає, що 19.01.2021 року відповідачкою було виявлено у тамбурі на стіні з правового боку ближче до квартири АДРЕСА_2 світильник ламповий з перерізаним електропроводом, який як стверджує відповідачка 08.05.2019 року перерізали представники АТ «Миколаївобленерго», інша частина електропроводу тягнулася до струмоприймача, що знаходився у побутовій шафі тамбуру, до якого начеб то і був з порушенням підключений електропровід. Але, з тамбуру до лічильника, що у квартирі не можливо було підключити через те, що при вході у квартиру вбудовані двоє дверей дерев`яні і залізні з одвірками, що дуже щільно закриваються. ОСОБА_1 стверджує, що представники відповідача відкрили двоє дверей і підключили свій електропровід з розеткою від струмоприймача у тамбурі до лічильника у квартирі і провели заміри електромережі, що свідчить про те, що їхні дії були направлені на підробку факту вчинення відповідачкою викрадення електроенергії.
       Незважаючи на те, що відповідачка через відключення від електромереж вже три місці не проживає у квартирі, у тамбурі горить лампочка у світильнику над входом в тамбур, електропровід від якого тягнувся до щитового ящику на стіні під`їзду дев`ятого поверху зліва біля тамбуру, що свідчить про те, що балансоутримувачем електромереж поза квартирами є ТОВ Керуюча компанія «Південна», яка обліковує на загальний лічильник електроенергію у під`їздах, тамбурах, за яку сплачують власники квартир у виді житлової послуги. За такого, на думку апелянта, АТ «Миколаївобленерго», є неналежним позивачем у даній справі. 
       Судом першої інстанції встановлено, що 15.05.2019 року за результатами розгляду акту порушення було прийнято рішення комісії філії АТ «Миколаївобленерго» про те, що ОСОБА_1 було спожито, не враховано приладом обліку та не сплачено обсяг електричної енергії на суму 63698,68 грн. відповідно до розрахунку п.3.1.6. Методики визначення обсягу вартості не облікованої електричної енергії за період з 02.12.2016 року по 08.05.2019рік.
       Однак, з відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 31.12.2020 року №5691/20.1/8-20, яка розглянула повторну заяву ОСОБА_1 від 01.12.2020 року, стало відомо, що в межах своїх повноважень комісія відповіла в листі від 16.12.2020 року № 5337/20.1/8-20, що згідно з положеннями пункту 3.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 04.07.2006 року за №782/12656 (яка була чинною до 27.07.2019р.), у разі виявлення у споживача порушення, зокрема, зазначеного у підпункті 5-7 пункту 3.1. Методики, ця Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.
       Також, НКРЕКП вказує на те, що, як в акті про порушення у описі виявлених порушень, так і на схемі електропостачання споживача, оформлених додатками до актів, чітко не зазначені місця самовільних підключень електропроводки до електричної мережі, а отже, застосування Методики є неправомірним.
       НКРЕКП підтверджує, що на схемі електропостачання споживача, яка є додатком до акту вказано, що «розетка на удлинителе находится в тамбуре над квартирой», хоча тамбур знаходиться за межами балансової належності споживача, а засіб комерційного обліку електричної енергії за вищевказаною адресою розташовано в квартирі. НКРЕКП вважає, що у АТ «Миколаївобленерго» були відсутні підстави для складання акту на ОСОБА_1 через те, що самовільне підключення було здійснено за межами балансової належності споживача. Також, НКРЕКП звертає увагу на те, що судом першої інстанції розглядалось питання про «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника прихованою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити під час контрольного огляду», що не відповідає зазначеному в акті порушенню.
       Таким чином, апелянт вважає, що позивачем не доведено факту викрадання відповідачкою електричної енергії, оскільки в акті про порушення №К3306 та додатках до нього не зазначено чіткого місця самовільного підключення електропроводки до електричних мереж, що не відповідає вимогам п.3.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562. Лише за умови доведення в судовому порядку факту викрадення електроенергії споживачем може здійснюватися стягнення збитків за спожиту не обліковану енергію.
       Крім цього, вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на розрахунок вартості не облікованої електроенергії, що здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за кількістю днів відповідно до Положень п.3.3. Методики при виявлені порушення на підставі акту про порушення зазначеного в п.п.6 п.3.1. Методики, а саме: самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника (оператора системи).
       Зокрема, якщо споживач установив пристрій, що знижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.
       Таким чином, апелянт вважає, що оскільки, в акті вказано, що самовільне підключення було здійснено відкритою електропроводкою, то розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії на підставі акту мав здійснюватися відповідно до вимог абзацу 3 п.п. »а» п.3.3. Методики: з дня останнього контрольного огляду засобу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.
Останній контрольний огляд засобу комерційного обліку (зняття показів) було проведено 01.01.2019 року, що підтверджується додатками матеріалів справи, тому при доведені факту викрадення електричної енергії період за який мав би здійснюватися розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії на підставі акту порушення повинен бути: з 01.01.2019 року по 08.05.2019 рік, тому, згідно наданого до матеріалів справи розрахунку на суму 13744,10 грн., а саме: 01.01.2019р.- 3328,65 грн.; 01.02.2019р.- 3006,52грн.; 01.03.2019р.- 3328,65грн.; 01.04.2019р.- 3221,27грн.; 01.05.2019р.- 859,01грн.
На підставі викладеного, просила скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Від АТ «Миколаївобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що доводи апеляційної скарги відповідачки не спростовують висновок заочного рішення суду, а тому не можуть бути прийняті до уваги. Так, апеляційна скарга не містить посилань на порушення позивачем конкретних норм чинного законодавства про електроенергетику при складанні акту. Крім того, у скарзі не зазначено, які норми матеріального права неправильно застосовані судом першої інстанції. Тому просить залишити заочне рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В судовому засіданні відповідачка та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги.
Представник позивача не визнала доводи апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а рішення суду без змін, надавши пояснення аналогічні змісту відзиву на апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст.263 ЦПК України).
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України).
Рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка
ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії, яку постачає АТ «Миколаївобленерго» за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . 
08.05.2019р. при проведені технічної перевірки за вищевказаною адресою, контролерами АТ «Миколаївобленерго» було виявлено порушення пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійсню державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (які діяли на час виникнення спірних правовідносин зі змінами та доповненнями) (далі – ПРРЕЕ), а саме «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника прихованою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити під час контрольного огляду».
За фактом порушення складено акт № К3306 від 08.05.2019р., який підписаний представниками енергопостачальника у складі трьох осіб та споживачем.
15.05.2019р. відбулося засідання комісії філії АТ «Миколаївобленерго» м. Миколаєва Центрального округу з розгляду вищезазначеного акту в присутності споживача – ОСОБА_1 . Рішенням комісії за результатами розгляду зазначеного акту встановлено причетність споживача до порушення ПРРЕЕ, в результаті якого відповідачкою було реально спожито, але не враховано приладом обліку та не сплачено обсяг електричної енергії в сумі 63698,68 грн.
Розрахунок був здійснений відповідно до положень п. 8.4.12 та п. 8.4.13 ПРРЕЕ по формулі 2.7 пункту 3.1.6 Методики визначення обсягу вартості не облікованої електричної енергії за період з 02.12.2016 по 08.05.2019.
Протокол засідання комісії, розрахунок та рахунок на оплату вартості не облікованої електричної енергії споживач одержала на засіданні комісії, проте від підпису у вказаному протоколі відмовилась, що підтверджується підписами голови комісії та трьох її членів. 
Враховуючи, що сума боргу відповідачки за період з 02.12.2016р. по 08.05.2019р. за не обліковану електричну енергію складає 63698,68 грн., яку нею в добровільному порядку не відшкодовано, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Проте з таким висновком суду повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.
Як правильно зазначено судом першої інстанції, правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, статтями 56-58, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656 (далі - Методика).
Так, ст. 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму їх використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Згідно до ч.1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку (п.4 ч.1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Відповідно до підпункту 3 пункту 5.1.1 ПРРЕЕ оператор системи має право проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії.
Згідно підпункту 12 пункту 5.1.1 ПРРЕЕ оператор системи має право складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору споживача при наданні послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики.
Пунктом 8.2.5 ПРРЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушення цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформляється акт про порушення.
Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією обчислюється відповідно до Методики, затвердженої Національною комісією регулювання електроенергетики України.
Відповідно до положень п.3.1 Методики, вона застосовується на підставі акта про порушення у разі виявлення порушення, зокрема, зазначеного у п. 6 пункту 3.1 Методики, а саме самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника (оператора системи).
Положеннями п. 3.3. Методики встановлено, що розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості недооблікованої електричної енергії; за кількістю днів, зокрема,:
-якщо споживач встановив пристрій, що знижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт, але не більше ніж за три роки.
-якщо споживач установив пристрій, що знижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.
Як убачається з акту про порушення № К-3306 від 08.05.2019р., при проведенні технічної перевірки електроустановок відповідачки було виявлено порушення, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника відкритою електропроводкою поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, без приладу обліку, яке неможливо виявити під час проведення контрольного огляду. Порушення п. 5.5.5 ПРРЕЕ».
Суд, приймаючи рішення у справі, не звернув уваги на вказане в акті порушення та помилково зазначив в рішенні, що 08.05.2019 року при проведені технічної перевірки контролерами позивача було виявлено порушення пункту 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (далі ПРРЕЕ), а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника прихованою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити під час контрольного огляду».
Матеріалами справи встановлено, що фактично, як слідує з схеми електропостачання споживача та пояснювальної записки контролерів, ними було виявлено необліковану розетку в тамбурі біля дверей квартири відповідачки, підключення до якої здійснено відкритою проводкою з вхідної пробки, яку було закрито дерев`яними дверми від зібраної шафи відповідачки, в якій з її слів вона зберігає консервацію та картоплю. Не зважаючи на те, що розетка на подовжувачі знаходилася в тамбурі, вона легко переносилася до квартири відповідачки через відкриті двері. При підключенні току в дану розетку електрична енергія споживалася, але приладом обліку не обліковувалася.
Вказане підтверджується відеозаписом, оглянутим в судовому засіданні, наданим представником позивача, який судом долучено до матеріалів справи.
Отже, підключення виконане не в таємному чи важкодоступному місці, яке представники енергопостачальника при добросовісному здійсненні своїх повноважень не мали змоги виявити при контрольних оглядах приладу обліку. В даному випадку воно було виявлене при візуальному огляді тамбуру та шафи в тамбурі без застосуванням спеціальних технічних засобів чи часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів.
Відповідно до п. 6.5.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №311 від 14.03.2018р. - оператор системи зобов`язаний проводити не рідше одного разу на шість місяців контрольний огляд та не рідше одного разу на три роки технічну перевірку вузлів обліку у споживачів відповідно до затверджених графіків за місцем провадження господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії.
Під час здійснення контрольного огляду вузлів обліку, згідно п.п. 1.1.2 п. 1.1 гл. 1 ПРРЕЕ, має бути виконаний комплекс робіт (без використання спеціальних технічних засобів) щодо візуального обстеження цілісності засобів комерційного обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та пломбувального матеріалу та наявності відбитків їх тавр, проведені візуальна перевірка стану індикаторів магнітного та/або електричного полів, встановлених на/у ОСОБА_4 , виявлення самовільних підключень без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів.
Технічна перевірка це виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності Кодексу комерційного обліку та відповідним нормативно-технічним документам стану вузла обліку електричної енергії (крім тих його характеристик та властивостей, забезпечення яких покладається на постачальника послуг комерційного обліку) та схеми його підключення, електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки вимірювання, а також з метою виявлення позаоблікових підключень. Вона здійснюється оператором системи у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).
Пунктами 6.5.5, 6.5.7 Кодексу комерційного обліку передбачено, що під час здійснення технічної перевірки вузлів обліку та ОСОБА_4 має бути виконаний комплекс робіт щодо визначенні відповідності стану та схем підключення ОСОБА_4 та іншого обладнання вузлів обліку відповідним проектним рішенням (проекту), виявлення їх пошкодження, пошкодженні або зриву встановлених пломб та індикаторів, порушення схеми підключення, перевірка стану індикаторів магнітного та/або електричного полів, встановлених на/у ОСОБА_4 , виявлення наявності пристроїв впливу або інших ознак втручання в роботу ОСОБА_4 , зчитування показів та інформації, що зберігається в первинній базі даних лічильників електричної енергії, перевірка та, у разі потреби, синхронізація або установлення часу годинника інтервальних лічильників електричної енергії, а також перевірка (з використанням спеціальних технічних засобів та, за необхідності, частковим демонтажем будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів) стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точи вимірювання для виявлення позаоблікових підключень або підключень, що можуть призвести до спотворення результатів вимірювання та/або комерційного обліку електричної енергії. Результати технічної перевірки оформлюються актом технічної перевірки, а у разі виявлення порушень - актом про порушення.
Враховуючи вищезазначене, порушення ПРРЕЕ, яке зазначено в акті про порушення № К-3306 від 08.05.2019р., можливо було виявити під час контрольного огляду прилад обліку. 
За такого до рішення комісії з розгляду актів, оформленого протоколом від 15.05.2019 № 360 про здійснення розрахунку на підставі акту за період з 02.12.2016 року по 08.05.2019 року та визначення, як обсягу необлікованої електричної енергії (35125 кВт.год), так і вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 63698,68грн., апеляційний суд з урахуванням інших встановлених судом обставин у справі, відноситься критично та не приймає його до уваги, не зважаючи на те, що воно вчасно через правову необізнаність не було оскаржене відповідачкою. Про те, що відповідачка була не згодна з таким рішенням, свідчить напис в протоколі про те, що вона відмовилася від підпису.
Отже, судом на підставі досліджених в судовому засіданні доказів було неправильно встановлено вид порушення, яке було виявлено працівниками позивача під час перевірки дотримання споживачем правил користування електричною енергією,  що призвело до винесення рішення, яке не відповідає нормам ПРРЕЕ та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.
Оскільки в акті зазначено, що самовільне підключення було здійснено відкритою електропроводкою, а під час розгляду справи встановлено, що його можливо було виявити під час контрольного огляду прилад обліку, то розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії на підставі акту мав здійснюватися відповідно до вимог абзацу 3 п.п. «а» п.3.3. Методики: з дня останнього контрольного огляду засобу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.
З урахуванням викладеного, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
При цьому колегія суддів виходить з того, що останній контрольний огляд засобу комерційного обліку (зняття показів) було проведено 01.01.2019 року, що підтверджується даними, зафіксованими в особовому рахунку, тому розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії на підставі акту порушення № К-3306 від 08.05.2019р., повинен бути здійснений з 01.01.2019 року по 08.05.2019 рік. Згідно наданого до матеріалів справи розрахунку позивача сума, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, складає 13744,10 грн., а саме: 01.01.2019р.- 3328,65 грн.; 01.02.2019р.- 3006,52грн.; 01.03.2019р.- 3328,65грн.; 01.04.2019р.- 3221,27грн.; 01.05.2019р.- 859,01грн.
В той же час, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги з посиланням на лист НКРЕКП про те, що в акті порушення № К-3306 від 08.05.2019р. та на смехі до нього не зазначено місце самовільного підключення електропроводки до електричної мережі, що унеможливлює застосування Методики.
Як пояснила в суді апеляційної інстанції представник позивача і це підтверджується актом про порушення та доданою до неї схемою, в акті зазначено, що точкою самовільного підключення є точка С. Вона відображена також на схемі і саме від цієї точки зображене графічне підключення розетки на подовжувачі, що знаходиться в тамбурі над квартирою відповідачки. Підключення від самовільної розетки в квартиру відповідачки дійсно не відображено, що відповідає порушенню, виявленому контролерами. Проте це не свідчить про не зазначення в акті та схемі до нього місця самовільного підключення електропроводки до електричної мережі з урахуванням особливостей виявленого контролерами виду порушення ПРРЕЕ. При цьому слід відзначити, що в листі НКРЕКП, на який посилається відповідачка, йде мова про те, що в акті та схемі не чітко зазначено місце самовільного підключення, а не про те, що воно не зазначено взагалі.
Те, що тамбур знаходиться за межами балансової належності споживача, а засіб обліку електричної енергії відповідачки відповідно до договору про користування електричною енергією знаходиться у неї в квартирі, не спростовує факт самовільного викристання відповідачкою електричної енергії поза приладом обліку, враховуючи зазначену вище встановлену в судовому засіданні схему такого використання електроенергії шляхом періодичного заведення необлікованої розетки на подовжувачі, що знаходитьтся в тамбурі, до квартири відповідачки через відкриті двері та підключення до неї електроприборів.
Посилання відповідачки та її представника на те, що самовільне підключення до електричної мережі здійснено в тамбурі, що не є власністю енергопостачальника, а придбання електричної енергії для освітлення місць загального користування, зокрема, тамбурів, здійснюється ТОВ КК «Південна», яке не має боогів перед позивачем за спожиту електроенергію, що на їх думку свідчить про те, що АТ «Миколаївобленерго» взагалі не має права вимоги до відповідачки, не відповідає матеріалам справи та діючому законодавству, яке регулює спірні правовідносини, і яке передбачає як самостійне правопорушення на ринку електричної енергії - самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку (п.4 ч.1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
За такого реальна сплата за незаконно спожиту відповідачкою електроенергію ТОВ КК «Південна», не звільняє відповідачку від персональної відповідальності перед позивачем за виявлене правопорушення на ринку електричної енергії у вигляді самовільного підключення до об`єктів електроенергетики, що не є власністю енергопостачальника та споживання електричної енергії без приладів обліку, оскільки відповідальність споживача електроенергії у вигляді нарахування збитків у такому випадку, настає незалежно від сплати за спожиту електроенергію.
Розгляд справи дійсно відбувався без участі відповідачки. Проте, в матеріалах справи є повістка, яка направлялася відповідачці та зворотнє повідомлення про не вручення через те, що адресат відсутній.
Згідно ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.  У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Даних про те, що відповідачка змінювала своє місце проживання та повідомляла про це суд, матеріали справи не містять. Тому за відсутності її за місцем реєстрації, суд мав право розглядати справу у її відсутність. В суді апеляційної інстанції відповідачці була надана можливість надати суду всі наявні у неї докази та пояснення, а також скористатися правовою допомогою.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З урахуванням викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що інші доводи апеляційної скарги, крім тих, з якими погодилася колегія суддів, виходячи з конкретних обставин по справі, не є підставою для задоволення апеляційної скарги та позову в повному обсязі.
Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подачу позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн. Позовні вимоги задоволені судом частково. Тому з відповідачки на користь позивача з урахуванням пропорційності задоволених вимог (22%) підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за подачу позову у розмірі 422,62 грн.
Проте, відповідачка відповідно до довідки МСЕК серії 12ААА №557844 є інвалідом 2 групи.
Згідно з п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп звільняються  від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. 
Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пункт  2  постанови КМУ № 590 від 27 квітня 2006 року із змінами від 28 лютого 2018 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» передбачає  компенсацію судових витрат за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком, коли сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат.
Пунктом 5 вказаної Постанови встановлено, що Міністерству фінансів слід передбачати Державній судовій адміністрації за відповідною бюджетною програмою кошти для компенсації судових витрат у цивільних та адміністративних справах.
Враховуючи те, що апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду та задоволення позову частково (22%), а відповідачка звільнена від сплати судового збору, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову підлягає компенсуванню за рахунок держави Державною судовою Адміністрацію України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 422 грн 62 коп. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, судова колегія,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (р/р НОМЕР_3 , банк: ОПЕРВ ОУ Ощадбанку м. Миколаїв, код ЄДРЮОФОП та ГФ 24789699, МФО 326461) збитки у розмірі 13744 грн. 10 коп.
Компенсувати понесені Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» судові витрати на сплату судового збору в розмірі 422 грн. 62 коп. за рахунок держави Державною судовою адміністрацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили негайно з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складання її повного тексту до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий 

Судді

Повний текст постанови складено 25 лютого 2021 року