ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року	Львів	Справа № 260/2886/20 пров. № А/857/15608/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Кушнерика М.П.
суддів –                                                            Гінди О.М., Курильця А.Р.;
за участю секретаря судового засідання –   Юник А.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року, прийняте суддею                  Калинич Я.М. в місті Ужгороді, повний текст складено 09 листопада 2020 року, у справі №260/2886/20 за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

                                                        ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Закарпатській області звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 104333,05 грн.
В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг перед бюджетом у загальній сумі 104333,05 грн., який виник внаслідок несплати податкових зобов`язань: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 75443,26 грн. в тому числі пені у розмірі                  1553,62 грн.; з військового збору в розмірі 3277,47 грн. та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарі (робіт, послуг) у розмірі 25612,32 грн. Враховуючи те, що у встановлений законом строк та ігноруючи податкову вимогу, надіслану відповідачу, сума податкового боргу добровільно не сплачена, позивач просить стягнути дану заборгованість.
22 жовтня 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд винести судове рішення, яким стягнути з відповідача податковий борг у розмірі                    78720,73 грн., у зв`язку з тим, шо проведено погашення грошових зобов`язань по ПДВ у розмірі 25612,32 грн.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 листопада                      2020 року, позов задоволено повністю.
Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму податкового боргу у розмірі 78720,73 грн.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, з підстав помилкового застосування норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано на те, що з аналізу інтегрованої картки платника за 2017 рік видно, що ФОП ОСОБА_1 17.02.2017 було здійснено оплату у розмірі 43200 грн згідно платіжного доручення №497 від 17.02.2017 в рахунок 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування». Кошти були направлені на погашення податкової декларації про майновий стан та доходи № 9269633723 від 08.02.2017 року (самостійно визначені зобов`язання у розмірі 43200 грн.). Однак, зазначені кошти були зараховані не в погашення зобов`язань за податковою декларацією № 9269633723 від 08.02.2017, а були протиправно спрямовані на погашення пені. Зазначено, що відповідна пеня була нарахована на борг минулих років, а саме на податкове повідомлення-рішення (форма «Р») за №000167/1751 від 04.11.2010. ФОП ОСОБА_1 категорично не погоджується, оскільки суми грошових зобов`язань, які були донараховані за податковим повідомленням-рішенням за №000167/1751 від 04.11.2010 року станом на 2017 рік мали бути визнані як безнадійним податковим боргом та мали б підлягати списанню.
Також, вказано на те, що позивачем 31.01.2018 було здійснено передчасну сплату у розмірі 34560 грн в рахунок майбутніх самостійно визначених зобов`язань за податковою декларацією № 9297215481 від 26.01.2018. Однак, відповідні кошти були направлені в рахунок погашення податкового боргу за податковою декларацією № 9269633723 від 08.02.2017-за яку апелянтом було своєчасно сплачено грошові кошти, окрім цього ГУ ДПС у Закарпатській області було протиправно нараховано пеню у розмірі 1553,62 грн.
ФОП ОСОБА_1 категорично не погоджується з відповідними нарахуваннями, оскільки, ГУ ДПС у Закарпатській області не було своєчасно здійснено заходів щодо списання безнадійного податкового боргу як того вимагає Податковий кодекс України, що в подальшому призвело до порушень нарахувань в інтегрованій картці платника, а як наслідок накопичення безпідставного та протиправного податкового боргу у вигляді грошових зобов`язань та пені.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.
Представником позивача подано заперечення на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 просить залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року у справі №260/2886/20 залишити без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.
Оскільки в судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що податковий борг в розмірі 78720,73 грн. виник у зв`язку з:
- самостійно поданою звітною податковою декларацією про майновий стан і доходи від 07.02.2020 року №9333940789 за 2019 рік із самостійно задекларованою сумою податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 35310,60 грн. та сумою військового збору, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 242,55 грн.;
- самостійно поданою звітною податковою декларацією про майновий стан і доходи від 10.01.2019 року №9299852724 за 2018 рік із самостійно задекларованою сумою податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4019,04 грн. та сумою військового збору, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 334,92 грн. Однак самостійно задекларовані суми залишаються відповідачем не сплаченими в повному обсязі;
- самостійно поданою звітною податковою декларацією про майновий стан і доходи від 26.01.2018 року №9297215481 за 2017 рік із самостійно задекларованою сумою податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 34560,00 грн. Однак самостійно задекларовані суми залишаються відповідачем не сплаченими в повному обсязі.
Позивачем до позовної заяви долучено копії податкових декларацій, корінців податкових вимог від 14.07.2008 року №1/79 та від 09.09.2008 року №2/81 та доказів отримання останніх відповідачем, облікових карток платника податків. Наявність у відповідача податкового боргу підтверджується також розрахунком податкового боргу.
Враховуючи зазначенні обставини контролюючий орган звернувся з даним позовом до суду з метою стягнення податкового боргу платника податку – фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки позивачем спірна сума податкового боргу відповідачем у встановлений податковим законодавством строки не сплачена та набула статусу узгодженої, відтак відповідно до Податкового кодексу України (далі -ПК України) підлягає до стягнення в судовому порядку.
Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Пунктом 38.1 статті 38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Матеріалами справи підтверджується, що сума податкового боргу відповідачем у встановлений податковим законодавством строки не сплачена, а відтак заборгованість відповідача зі сплати зазначених грошових зобов`язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та військового збору на загальну суму 78720,73 грн. відповідає ознакам, визначеним п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України.
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Як встановлено, 14 липня 2008 року ДПІ у Рахівському районі була виставлена податкова вимога форми “Ф” № 1/79 про сплату податкового боргу в сумі 3208,97 грн. фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 
09 вересня 2008 року ДПІ у Рахівському районі була виставлена податкова вимога форми “Ф” № 2/81 про сплату податкового боргу в сумі 5438,69 грн. фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 та складалася з основного платежу в сумі 2292,70 грн., штрафні (фінансові) санкції в сумі 3130,18 грн. та пеня 15,81 грн.
Вказані податкові вимогу відповідачу було надіслано на адресу: АДРЕСА_1 та вручені йому особисто.
Стаття 87.9 статті 87 ПК України встановлює, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Так, кошти в сумі 34560,00 грн сплачені ФОП ОСОБА_1 відповідно до платіжного доручення №833 від 31.01.2018 зараховані в рахунок сплати податку 11010500 “Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування” про що свідчить облікова картка платника податку.
Отримані кошти у розмірі 34560 грн. були зараховані відповідно до статті 87.9 ПК України за наступними зобов`язаннями ФОП ОСОБА_1 :
- 16759,13 грн. в рахунок погашення боргу по пені КОР нарахованої у минулих роках за період з 02.06.2014 по 24.10.2018. (Дана пеня була нарахована відповідно до статті 129 ПКУ ФОП ОСОБА_1 17.02.2017 у зв`язку з сплатою грошових зобов`язань за період з 02.06.2014 по 16.02.2017 на ППР №000167/1751 від 04.11.2010).
- 121,1 грн. в рахунок погашення боргу по пені КОР нарахованої у минулих роках за період з 13.11.2014 по 24.10.2018. (Дана пеня була нарахована відповідно до статті 129 ПКУ ФОП ОСОБА_1 17.02.2017 у зв`язку з сплатою грошових зобов`язань за період з 13.11.2014 по 17.02.2017 на додаток 5 розділу III Податкової декларації про майновий стан і доходи №9090089118 від 08.02.2014).
- 111,7 грн. в рахунок погашення боргу по пені КОР нарахованої у минулих роках за період з 13.02.2015 по 24.10.2018. (Дана пеня була нарахована відповідно до статті 129 ПКУ ФОП ОСОБА_1 17.02.2017 у зв`язку з сплатою грошових зобов`язань за період з 13.02.2015 року по 17.02.2017 на додаток 5 розділу III Податкової декларації про майновий стан і доходи №9090089118 від 08.02.2014).
- 392,46 грн. в рахунок погашення боргу по пені КОР нарахованої у минулих роках за період з 21.05.2015 по 24.10.2018. (Дана пеня була нарахована відповідно до статті 129 ПКУ ФОП ОСОБА_1 17.02.2017 у зв`язку з сплатою грошових зобов`язань за період з 21.05.2015 по 17.02.2017 на Податкову декларацію про майновий стан і доходи №9090042944 від 05.02.2015).
- 92,93 грн. в рахунок погашення боргу по пені КОР нарахованої у минулих роках за період з 13.16.2015 по 24.10.2018. (Дана пеня була нарахована відповідно до статті 129 ПКУ ФОП ОСОБА_1 17.02.2017 у зв`язку з сплатою грошових зобов`язань за період з 13.06.2015 по 17.02.2017 на додаток 5 розділу III Податкової декларації про майновий стан і доходи №9090042926 від 05.02.2015).
- 79,16 грн. в рахунок погашення боргу по пені КОР нарахованої у минулих роках за період з 13.08.2015 по 24.10.2018. (Дана пеня була нарахована відповідно до статті 129 ПКУ ФОП ОСОБА_1 17.02.2017 у зв`язку з сплатою грошових зобов`язань за період з 13.18.2015 по 17.02.2017 на додаток 5 розділу III Податкової декларації про майновий стан і доходи №9090042926 від 05.02.2015).
- 61,99 грн. в рахунок погашення боргу по пені КОР нарахованої у минулих роках за період з 13.11.2015 по 24.10.2018. (Дана пеня була нарахована відповідно до статті 129 ПКУ ФОП ОСОБА_1 17.02.2017 у зв`язку з сплатою грошових зобов`язань за період з 13.11.2015 по 17.02.2017 на додаток 5 розділу III Податкової декларації про майновий стан і доходи №9090042926 від 05.02.2015).
- 46,78 грн. в рахунок погашення боргу по пені КОР нарахованої у минулих роках за період з 13.12.2016 по 24.10.2018. (Дана пеня була нарахована відповідно до статті 129 ПКУ ФОП ОСОБА_1 17.02.2017 у зв`язку з сплатою грошових зобов`язань за період з 13.12.2016 по 17.02.2017 на додаток 5 розділу III Податкової декларації про майновий стан і доходи №9080042926 від 05.02.2015).
- 16894,75 грн. зменшено боргу минулих років по податковій декларації про майновий стан і доходи (для підприємців) №9269633723 від 08.02.2017.
Відносно коштів сплачених ФОП ОСОБА_1 у розмірі 42240 грн відповідно до платіжного доручення №831 від 30.01.2018, слід зазначит, що такі були зараховані в рахунок сплати податку 71040000 “Єдиний соціальний внесок для фізичних осіб- підприємців, які проводять незалежну професійну діяльність” відповідно до поданого звіту про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №9297217114 від 26.01.2018.
Кошти у розмірі 4914,36 грн. що сплачені ФОП ОСОБА_1 відповідно до платіжного доручення №6 від 25.01.2019 року були зараховані в рахунок сплати податку 71040000 “Єдиний соціальний внесок для фізичних осіб - підприємців, які проводять незалежну професійну діяльність” відповідно до поданого звіту про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №9301496559 від 11.01.2019, заборгованість по якому відсутня, та не є предметом даної справи.
Кошти у розмірі 335,07 грн., що були сплачені ФОП ОСОБА_1 відповідно до платіжного доручення №8 від 25.01.2019 року були зараховані на платіж 11011000 “Військовий збір”.
Крім цього, 18.09.2020 ФОП ОСОБА_1 було подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість відповідно до якої заявлена сума до відшкодування - 63555,00 грн. на розрахунковий рахунок платника. У зв`язку з чим проведено погашення грошових зобов`язань по ПДВ у розмірі 25612,32 грн., що й стало підставою для контролюючого органу для подання заяви, в межах даної справи, про зменшення позовних вимог.
Враховуючи встановленні обставини справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що загальна сума податкового боргу відповідача перед бюджетом становить 78720,73 грн.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно з пп. 95.2, 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно з п.п.87.11 ст.87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Враховуючи встановленні обставини справи та норми чинного законодавства колегія суддів прийшла до неспростовного переконання, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 78720,73 грн.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.
Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року в справі №260/2886/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених                              п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 08 лютого 2021 року