Постанова
     Іменем України
 
Єдиний унікальний номер справи 369/244/20	 	
Номер провадження: 22-ц/824/3632/2021	
Головуючий у суді першої інстанції Н.С. Пінкевич	
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач        	
03 березня 2021 року                                                                                           місто Київ
                                Номер справи 369/244/20
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
 
головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач), 
суддів: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. 
 
секретар судового засідання: Сіра Ю.М.
 
сторони: 
позивач          ОСОБА_1 
відповідач      ОСОБА_2 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 
 
на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2020 року, постановлену у складі судді Пінкевич Н.С., в приміщенні Києво - Святошинського районного суду Київської області, -
 
в с т а н о в и в :
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання об`єктом спільної сумісної власності частини домоволодіння, поділ частини спільного сумісного майна.
Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні стороною позивача було заявлено усне клопотання про призначення у справі судової експертизи для визначення спірних питань щодо нерухомого майна - домоволодіння та земельної ділянки,  що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2020 року призначено судову експертизу та зупинено провадження у справі на час її проведення. На вирішення експертизи поставлено наступні запитання:
1. Яка дійсна ринкова вартість домоволодіння (3/4 частини) та земельної ділянки (всієї та 1/2 частини), кадастровий номер 3222481601:01:011:0092, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ?
2. Яка ринкова вартість 3/8 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що була реконструйована включаючи всі приміщення, що розташовані у житловому будинку на надвірних (допоміжних) будівлях?
3. Чи можливо виділити в окрему ізольовану квартиру 3/8 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (якщо так, то яка вартість даної виділеної квартири, надати варіанти такого виділу, вказати відступ від ідеальних часток та визначити компенсацію в різниці)?
4. Чи можливо поділити земельну ділянку на дві частини, по Ѕ частині кожному із співвласників та 3/8 частини земельної ділянки одному із співвласників, надати варіанти розподілу з врахуванням виділеної частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ?
Проведення експертизи доручено Київському науково дослідному інституту судових експертиз.
Не погоджуючись з ухвалою суду щодо призначення експертизи ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати.
В обґрунтування зазначила, що суд безпідставно задовольнив клопотання позивача та призначив у справі експертизу, оскільки, заявляючи про необхідність проведення такої експертизи у 2020 році, позивач керується корисними намірами привласнити її працю та її власні кошти, вкладені у реконструкцію та ремонтні роботи по відновлюванню будинку за останні 7 років. Вважає, що вартість будинку у 2016 році, а тим більше у 2020 році, не можна порівнювати із вартістю будинку у 2010 році (на момент закінчення сімейних стосунків), якщо площа будинку збільшилась на 66 кв.м. і проведено цілий ряд ремонтних робіт. Суд не врахував, що під час вирішення питання щодо призначення експертизи у даній справі нею було заявлено клопотання про розгляд поданої нею у лютому 2020 року заяви про закриття провадження у даній справі з посиланням на те, що спір між тими самими сторонами, про той саме предмет і з тих самих підстав вже вирішувався у судовому порядку і позивачу було відмовлено у задоволенні заявлених ним вимог, також судом у рамках розгляду справи № 369/2167/15-ц вже проводилася експертиза.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримала подану апеляційну скаргу з викладених підстав та просила її задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, його представник - адвокат Племянніков Б.Д. подав клопотання в електронному вигляді, у якому просив розгляд справи проводити без участі позивача. Вказав, що проти задоволення апеляційної скарги заперечує з викладених у відзиві підстав. Так, у відзиві зазначено, що позивач намагається захистити власні права та інтереси, визнати за собою те, що належить йому, для чого він працював і буде доводити це у судовому порядку, що передбачено законом. Невдоволення відповідача із ухвалою суду про призначення експертизи та оскарження її у апеляційному порядку вважає лише безпідставним затягуванням розгляду справи. Призначення у даній справі експертизи є очевидним та зваженим рішенням суду, яке підлягає залишенню без змін як законне та обґрунтоване.
З урахуванням вимог ч.2 ст.372 ЦПК та клопотання сторони позивача, суд вважав за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача та його представника.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
У відповідності до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Так, постановляючи ухвалу про призначення експертизи суд першої інстанції враховуючи заявлені позовні вимоги, виходив із того, що для вирішення спірних питань необхідні спеціальні знання, а тому визнав заявлене у судовому засіданні 07.10.2020 представником позивача усне клопотання про призначення експертизи обґрунтованим та призначив у справі експертизу (вид судової експертизи не зазначено).
Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Як визначено у ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває упровадженні, зокрема, суду.
Згідно ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Положеннями частини п`ятої статті 104 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Згідно з нормами ст.ст. 102, 106 ЦПК України, а також положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК України, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII («Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року N 144/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.
Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Окрім того, відповідно до п. 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.
При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.
Аналіз зазначених норм права свідчить, що для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки чи ремесла, суд має право призначити експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем у грудні 2019 року подано позов, у якому він просить визнати частину домоволодіння у розмірі ѕ від загальної площі будинку АДРЕСА_1 та прилеглих надвірних господарських будівель і споруд об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , здійснити поділ житлового будинку №127 , а саме ѕ його частин, визнавши за позивачем право власності на 3/8 частини вказаного будинку та прилеглих надвірних господарських будівель і споруд, визнати земельну ділянку, загальною площею 0, 2133 га об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та здійснити її поділ, визнавши за ОСОБА_1 право власності на Ѕ її частину.
До позовної заяви, як доказ, позивачем додано Висновок експерта від 18.05.2017 №18/8, складений за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи відповідно до ухвали Києво - Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2015 року у цивільній справі № 369/2167/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання домоволодіння об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ майна подружжя та виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання домоволодіння об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визначення часток у спільному майні, поділ майна подружжя.
Також, із матеріалів справи вбачається, що предметом спору у цивільній справі № 369/2167/15, серед іншого, було домоволодіння - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок із прибудинковими спорудами, ѕ частини якого і та ж сама земельна ділянка є спірним майном і в цій справі.  Тобто, у справі № 369/2167/15 ОСОБА_1 просив визнати спільною сумісною власністю весь будинок № 127 та земельну ділянку спільною сумісною власністю подружжя та поділити  зазначене нерухоме майно, а в справі № 369/244/20 ОСОБА_1 просив визнати спільною сумісною власністю подружжя вже не весь будинок, а ѕ його частини, поділити  ѕ частини будинку № 127 та поділити  ту ж саму земельну ділянку.
Так, згідно з п.4 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, яка покладає на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Пунктом четвертим статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів справи, 26 лютого 2020 року відповідачем у справі ОСОБА_2 було подане до суду клопотання про закриття провадження у справі, яке було зареєстроване за вхідним номером 74367. У вказаному клопотання заявник вказала, що спір між тими самими сторонами з тих самих підстав був вирішений у судовому порядку, про що судом першої інстанції 13.04.2018 було ухвалено рішення, яке 11.07.2018 залишено без змін постановою Апеляційного суду Київської області. До вказаного клопотання відповідач надала докази, на які посилалася у клопотанні як на підставу для закриття провадження у справі.
Положеннями статті 182 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.
Заперечуючи у судовому засіданні 07.10.2020 проти задоволення клопотання сторони позивача та призначення у справі експертизи відповідач ОСОБА_2 просила суд розглянути подане нею у лютому 2020 року клопотання про закриття провадження у даній справі.
Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Згідно з ч.1 ст.196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
В силу ч.1 ст.197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. Частиною другою цієї статті визначено перелік питань, які вирішує суд у підготовчому засіданні.
Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
У підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ст. 200 ЦПК України).
Із матеріалів справи вбачається, що у період з дати подачі ОСОБА_2 клопотання про закриття провадження у даній справі (26 лютого 2020 року) та до постановлення судом ухвали про призначення у даній справі експертизи (07 жовтня 2020 року), питання щодо закриття провадження у справі судом першої інстанції вирішено не було. Таке клопотання не було розглянуте судом під час проведення підготовчого судового засідання 07.10.2020, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, у порушення вимоги закону, не розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у справі, передчасно дійшов висновку про призначення у даній справі експертизи, не з`ясувавши обставин, викладених ОСОБА_2 у клопотанні про закриття провадження у справі. 
Суд апеляційної інстанції зауважує, що хоча прохальна частина клопотання про закриття провадження у справі містить вимогу про скасування ухвали суду про відкриття провадження у справі, проте у мотивувальній частині даного клопотання міститься чітко викладені обставини та підстави щодо закриття провадження у справі. 
Отже, вирішуючи дане клопотання суд першої інстанції повинен врахувати зазначене, роз`яснити відповідачці її право щодо конкретизації прохальної частини її  клопотання про закриття провадження у справі, перевірити наявність підстав для закриття провадження у справі та ухвалити відповідне процесуальне рішення за вказаним клопотанням відповідачки. І лише у  випадку відмови ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, розглянути та вирішити клопотання про призначення експертизи.  
Колегія суддів вважає, що зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України для продовження розгляду.
 
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384, 386, 389 ЦПК України,-
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2020 року скасувати, справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Повна постанова складена 11 березня 2021 року.
 
Судді:
                                                                                                    Л.Д. Поливач
 
                                                                                                    А.М. Стрижеус
                                                                                                    
                                                                                                    О.І. Шкоріна