Головуючий І інстанції: І.С. Шевяков

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 р. 	Справа № 440/5872/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національної поліції України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2020, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 07.12.20 по справі № 440/5872/20
за позовом            ОСОБА_1  
до           Національної поліції України                  
про визнання бездіяльності протиправною , зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Національної поліції України (далі - відповідач, НП України), в якій просив суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо невжиття належних заходів реагування по фактам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 реєстраційний №ФИ-10993767 від 28.07.2020;
- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо невжиття заходів реагування, направлених на ініціювання проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням довідки ГУНП в Полтавській області від 07.02.2020 за вих. №29/ФИ-32К/кц;
- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо неперенаправлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення ОСОБА_1 реєстраційний №ФИ-10993767 від 28.07.2020, до повноважень якої входить вирішення викладених питань у зверненні - згідно з вимогами пункту 3 статті 7 Закону України "Про звернення громадян";
- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 реєстраційний №ФИ-10993767 від 28.07.2020, як інваліду війни - Головою Національної поліції ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Національну поліцію України вжити заходів реагування направлених на ініціювання проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як інваліду війни;
- зобов`язати Національну поліцію України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 реєстраційний №ФИ-10993767 від 28.07.2020 та дати відповідь Головою Національної поліції України або особою, яка виконує його обов`язки;
- зобов`язати Національну поліцію України розглянути звернення ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 28.07.2020 та вжити заходів реагування, з урахуванням обставин встановлених судом;
- зобов`язати Національну поліцію України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що через Урядовий контактний центр направив звернення від 28.07.2020 реєстраційний №ФИ-10993767 Голові Національної поліції України ОСОБА_2 , у якому просив ініціювати перерахунок пенсії з урахуванням 80 процентів грошового забезпечення від 13 066,15 грн. При цьому станом на дату подання позову до суду відповіді на звернення не отримав.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо нерозгляду звернення ОСОБА_1 реєстраційний №ФИ-10993767 від 28.07.2020 особисто Головою Національної поліції України.
Зобов`язано Національну поліцію України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 40108578) розглянути звернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) реєстраційний № НОМЕР_1 від 28.07.2020 і надати відповідь на це звернення за підписом першого керівника Національної поліції України.
У задоволенні іншої частини позовних вимог та встановленні строку для подання звіту - відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що звернення ОСОБА_1 було розглянуто та 25.08.2020 за вих.№Ф-344/48-2020 надано на нього змістовну відповідь. Факт надсилання позивачу відповіді на його звернення підтверджується відміткою в реєстраційній картці звернення, розміщеній на Урядовій "гарячій лінії" та доданої до неї сканкопії листа Сектору з питань пенсійного забезпечення НП України від 25.08.2020 №Ф-344/48-2020.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Сторони по справі в розумінні вимог Кодексу адміністративного судочинства України повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судовим розглядом, 28.07.2020 через ДП "Урядовий контактний центр" позивачем направлено звернення №ФИ-10993852, адресоване голові Національної поліції України Клименку І.В., у якому ОСОБА_1 просив відповідно до статті 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" ініціювати перерахунок пенсії з урахуванням 80 процентів грошового забезпечення від 13 066,15 грн, згідно з довідкою ГУНП в Полтавській області від 07.02.2020 №29/ФИ-32к/кц, виданою на ім`я ОСОБА_1 .
Позивач, вважаючи, що відповідачем не розглянуто його звернення, звернувся до суду з цим позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведений факт розгляду звернення ОСОБА_1 у належний спосіб та направлення йому відповіді на звернення. 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Так, відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно зі статтею 3 цього Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Згідно зі частиною другою статті 5 Закону №393/96-ВР звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).
Звернення може бути усним чи письмовим (частина четверта статті 5 Закону №393/96-ВР).
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення) (частина шоста статті 5 Закону №393/96-ВР).
Частинами сьомою, восьмою статті 5 Закону №393/96-ВР визначено, що у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону №393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто (частина друга статті 15 Закону №393/96-ВР).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки (частина третя статті 15 Закону №393/96-ВР).
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (частина четверта статті 15 Закону №393/96-ВР).
Доводи позивача в даних спірних відносинах зводяться до того, що він не отримав на своє звернення жодної відповіді, так само як не було вчинено відповідачем жодних дій з приводу реалізації питань, порушених ОСОБА_1 у своєму зверненні.
Відповідач, у свою чергу, стверджує, що НП України було розглянуто звернення ОСОБА_1 та надано йому відповідь. До матеріалів справи відповідач надав копію листа НП України від 25 серпня 2020 року вих.№Ф-344/48-2020. Цей лист підписано завідувачем Сектору з питань пенсійного забезпечення НП України.
Однак, жодних доказів того, що вказаний  лист було направлено у відповідь на звернення ОСОБА_1 , відповідачем до суду не надано.
Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що він не отримав жодної відповіді на своє звернення - не спростовано відповідачем.
Питання, порушені ОСОБА_1 у зверненні, відповідачем у належний спосіб взагалі не розглядались.
Крім того, із наявної в матеріалах справи копії посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 01.03.2019 Управлінням соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради вбачається, що позивач є особою з інвалідністю 2-ї групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни та осіб з інвалідністю внаслідок війни.
Отже, звернення позивача від 28.07.2020 відповідає вимогам статті 5 Закону №393/96-ВР та адресувалось саме Голові Національної поліції України ОСОБА_2 , а тому у силу положень частини другої статті 15 Закону №393/96-ВР мало бути розглянуто першими керівниками державних органів особисто.
На підставі викладеного, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем розглянуто звернення позивача від 28.07.2020 та надано на це звернення відповідь, що підтверджується відміткою в реєстраційній картці звернення, розміщеній на Урядовій "гарячій лінії" та доданої до неї сканкопії листа Сектору з питань пенсійного забезпечення НП України від 25.08.2020 №Ф-344/48-2020, оскільки відповідь мала бути надана саме за підписом Голови Національної поліції України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності НП України щодо ненадання відповіді на звернення позивача від 28.07.2020, як інваліду війни - особисто Головою Національної поліції ОСОБА_2 та зобов`язання НП України повторно розглянути звернення позивача від 28.07.2020 та дати відповідь за підписом Голови НП України або особи, яка виконує його обов`язки, підлягають задоволенню. 
Щодо інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що за змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.      
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної поліції України - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 по справі № 440/5872/20  залишити без змін  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    І.М. Ральченко