УХВАЛА
 
20 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 554/4353/17
провадження № 61-10453св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів:   Антоненко Н. О.,    Дундар І. О.    (суддя-доповідач),  Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживача, визнання незаконним та скасування рішення про визнання розміру страхового відшкодування, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 жовтня 2018 року, додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 січня 2019 року, постанову Полтавського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року, ухвалу Полтавського апеляційного суду від 16 травня 2019 року, 
ВСТАНОВИВ :
Постановою Верховного Суду від 11 вересня 2019 року  касаційні скарги ОСОБА_1   задоволені.
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 жовтня 2018 року, додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 січня 2019 року, постанову Полтавського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року, ухвалу Полтавського апеляційного суду від 16 травня 2019 року скасовані.
Справа № 554/4353/17 направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.
У серпні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції.
Заява про прийняття додаткової постанови у справі задоволенню не підлягає з таких підстав. 
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої  статті 416 ЦПК України у постанові суду касаційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Таким чином, встановлено дискреційне повноваження суду зазначити в резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Разом із тим, такий обов`язок у випадку передачі справи на новий судовий розгляд не покладено. 
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи.
В постанові від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат». 
У цій справі касаційні скарги ОСОБА_1 задоволено, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Тобто остаточного рішення по суті спору касаційним судом не було прийнято, а тому підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат додатковою постановою відсутні.
Керуючись статтями 141, 270, 416  ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови у справі за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживача, визнання незаконним та скасування рішення про визнання розміру страхового відшкодування, зобов`язання вчинити певні дії,  відмовити. 
Ухваланабирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
 
Головуючий                                                                    В. І. Крат
 
Судді:                                                                             Н. О. Антоненко
 
                                                                                      І. О. Дундар 
 
                                                                                      Є. В. Краснощоков
 
                                                                                      М. М. Русинчук