ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" березня 2021 р.                                                          Справа №907/606/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді                              Кордюк Г.Т.
суддів                              Бойко С.М.
                              Гриців В.М.
секретар судового засідання Кострик К.І.
розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ужгородський замок", б/н від 08.12.2020 (вх. №01-05/3790/20 від 21.12.2020)
на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 30.11.2020
про забезпечення позову
у справі №907/606/20 (суддя Андрейчук Л.В.)
за позовом ОСОБА_1 , м. Ужгород
до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Ужгородський замок", м.Ужгород
до відповідача-2 приватного нотаріуса Капітули Ганни Денисівни, м. Ужгород
про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ужгородський замок", оформленого протоколом від 17.08.2020, скасування державної реєстрації змін інформації про виконавчий орган товариства

за участю представників:
від позивача - Лапка І.С. (адвокат),
від відповідача-1 - не з`явилися,
від відповідача-2 - не з`явилися.

03.09.2020 до Господарського суду Закарпатської області надійшов позов ОСОБА_1 до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - ТзОВ) "Ужгородський замок" та приватного нотаріуса Капітули Ганни Денисівни про:
1) визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТзОВ "Ужгородський замок", оформленого протоколом від 17.08.2020;
2) скасування реєстраційних дій/записів №1003247770015000563, №1003241070014000563, вчинених приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Ганною Денисівною 18.08.2020 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну відомостей про ТзОВ «Ужгородський замок» та зобов`язання поновити відомості про виконавчий орган ТзОВ «Ужгородський замок» (директора), які існували до реєстраційного запису № 1003241070014000563 від 18.08.2020.
Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що скликання та проведення спірних зборів учасників товариства відбулося з грубими порушеннями норм статуту товариства та чинного законодавства, зокрема, збори учасників були скликані не директором товариства, який відповідно до статуту та закону уповноважений це робити, а іншим учасником товариства ОСОБА_2 , при цьому позивачку, яка є учасником товариства і на той час виконувала обов`язки директора, на збори не допустили, чим порушили її корпоративні права, в тому числі і право на участь в управлінні товариством. Крім того, спірне рішення зборів учасників товариства, оформлене протоколом від 17.08.2020, не містить відомостей про час і місце їх проведення, а підпис голови зборів ОСОБА_2 засвідчений нотаріусом без відмітки про виїзд нотаріуса на місце проведення зборів.

26.11.2020 до Господарського суду Закарпатської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій позивачка просила суд до набрання законної сили рішенням у справі №907/606/20 заборонити:
1) загальним зборам ТзОВ "Ужгородський замок" - приймати рішення про відкликання, обрання, припинення, зміну директора товариства;
2) державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження - проводити (здійснювати) реєстраційні дії щодо зміни директора ТзОВ "Ужгородський замок".
Вказана заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених корпоративних прав позивача, оскільки фактичні дії відповідача-1 свідчать про те, що після вирішення спору у даній справі, позивачці доведеться подавати нові позови про оскарження наступних рішень зборів учасників ТзОВ «Ужгородський замок». При цьому, позивачка покликається на таке:
1) 19.09.2020 позивачка отримала від керівника товариства повідомлення про повторне скликання зборів учасників товариства, які відбудуться 20.10.2020 з порядком денним, що включає питання про звільнення з посади директора ТзОВ "Ужгородський замок" та обрання нового директора товариства; 
2) 30.10.2020 позивачка отримала повторне повідомлення від керівника товариства про скликання зборів учасників товариства, в якому зазначено, що у зв`язку з неявкою позивачки, загальні збори, які мали відбутися 20.10.2020, відбудуться 02.12.2020;
3) враховуючи, що позивач не погоджується з легітимністю призначення директора товариства на підставі оскаржуваного рішення загальних зборів від 17.08.2020 і ця обставина є предметом розгляду даного спору - прийняття наступних рішень щодо зміни директора товариства є незаконним і таким, що в подальшому призведе до необхідності подання нового позову.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30.11.2020 заяву позивачки про забезпечення позову було задоволено. 
При цьому, суд виходив з наступного:
1) оскільки позивачка як учасник товариства оспорює рішення загальних зборів щодо обрання нового директора товариства, мотивуючи позов у даній справі порушенням її корпоративних прав, суд погодився з її доводами про те, що прийняття загальними зборами учасників товариства нових рішень з цих же питань може позбавити позивачку можливості ефективного захисту її порушених прав у даній справі, оскільки вона не зможе їх захистити без нових звернень до суду. 
2) вжиття заявлених позивачкою заходів забезпечення позову жодним чином не обмежує поточну господарську діяльність ТзОВ "Ужгородський замок", адже не впливає на можливість укладання товариством договорів з контрагентами, здійснення виробництва продукції, надання послуг, тощо, а заборона державним реєстраторам вносити зміни до реєстру в частині конкретних визначених предметом позову підстав є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариства; 
3) невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити у разі задоволення позовних вимог ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, оскільки, зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав, на захист яких подано цей позов, ініціювати процедуру захисту свого права, що потребуватиме значних фінансових та правових витрат, покладання яких на позивачку буде неправомірним.

Не погодившись з ухвалою суду від 30.11.2020, відповідач-1 оскаржив її в апеляційному порядку, з огляду на неповне встановлення судом всіх обставин, що  мають значення для справи та порушення судом норм процесуального права, у зв`язку з чим просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у заяві позивача про забезпечення позову.
У своїй апеляційній скарзі скаржник послався на наступне:
1) ні клопотання позивача про забезпечення позову, ні матеріали справи, а тим більше оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не містять жодних даних, які свідчили би про те, що загальними зборами учасників ТзОВ "Ужгородський замок" дійсно будуть прийняті рішення про відкликання, обрання, припинення, зміну директора. Всі міркування позивача та місцевого господарського суду з цього приводу є припущеннями;
2) вжиті оскаржуваною ухвалою заходи забезпечення позову не пов`язані і не стосуються рішення, прийнятого загальними зборів учасників ТОВ «Ужгородський замок» 17.08.2020, оскільки стосуються майбутніх зборів, рішення на яких ще не прийнято і невідомо, якими саме вони будуть. Таким чином, на думку скаржника, вжиті оскаржуваною ухвалою заходи забезпечення позову не стосуються предмета спору. Більше того, спір у даній справі не стосується правомочності спірних зборів, правомочності учасників товариства, наявності або відсутність в них корпоративних прав чи їх обсягу, а зводиться до незгоди позивачки зі змістом рішень, ухвалених на загальних зборах 17.08.2020;
3) питання, заборонені судом до вирішення на загальних зборах, є єдиними питаннями запланованих зборів, що мали відбутись спочатку 20.10.2020, а потім 02.12.2020. Вказане свідчить про те, що суд фактично заборонив проведення загальних зборів ТзОВ «Ужгородський замок», чим фактично паралізував роботу вищого органу товариства і втрутився у господарську діяльність товариства;
4) клопотання позивача не містить доказів утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в справі в разі прийняття загальними зборами учасників відповідача-1 нового рішення за яким відбудеться зміна директора. З огляду на положення статтей 40 та 235 КЗпП, відповідач-1 повинен буде поновити на роботі позивача як директора товариства із звільненням особи, що обіймає раніше займану позивачем посаду, незалежно від того, на підставі якого рішення і коли така особа була прийнята на роботу. Крім того, у разі задоволення судом вимог у даній справі доказом виконання рішення суду буде здійснення відповідачем-2 скасування і поновлення відповідних записів Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних із спірним рішенням загальних зборів учасників ТзОВ "Ужгородський замок". При цьому, майбутні рішення загальних зборів учасників товариства не можуть вплинути на обсяг і зміст дій відповідача-2 у разі задоволення судом вимог позивача.

Позивачка подала суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила доводи та вимоги апеляційної скарги, просила відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін. Стосовно доводів скаржника позивачка покликалась на доводи, аналогічні до тих, що викладені у її заяві про забезпечення позову.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 (головуюча суддя Кордюк Г.Т., судді Кравчук Н.М. та Скрипчук О.С.) провадження за апеляційною скаргою ТзОВ "Ужгородський замок" було відкрито, а справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 01.02.2021.
Ухвалами суду від 01.02.2021 та 22.02.2021 розгляд апеляційної скарги у даній справі відклався у зв`язку із надходженням клопотань від позивача та відповідача-1, які були мотивовані підозрою на захворювання їх представників на гостру респіраторну хворобу COVID-19.
09.03.2021 у складі колегії суддів було проведено автоматизовану заміну у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Кравчук Н.М. та перебуванням у відпустці судді Скрипчук О.С., внаслідок якої визначено наступних суддів - членів колегії: Гриців В.М. та Бойко С.М.
У судове засідання 10.03.2021 представники відповідачів-1 та -2 не з`явилися, однак нових клопотань до суду не подавали. В той же час, судова колегія встановила, що сторони були належним чином повідомлені про дане апеляційне провадження, а також про дату, час та місце судового засідання у даній справі. Зокрема, дані сервісу перевірки статусу відправлень ПАТ «Укрпошта» свідчать про те, що ухвала суду від 22.02.2021 була вручена відповідачу-1 03.03.2021, а повідомлення про вручення, повернуте до суду від відповідача-2, свідчить про те, що останній отримав цю ухвалу 26.02.2021.
Зважаючи на наведене та те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, враховуючи тривалий період розгляду судом даної апеляційної скарги, а також те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо здійснити без участі представників відповідачів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з пунктами 2, 4 та 8 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".
Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений зокрема Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову (або ефективний захист чи поновлення прав або інтересів позивача); ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду (або утруднення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення прав або інтересів позивача) в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення утруднень чи неможливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в майбутньому, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає дослідження співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Аналогічна позиція викладена в численних постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що учасниками ТзОВ «Ужгородський замок» є ОСОБА_2 (розмір внеску до статутного фонду 600000,00 грн.) та ОСОБА_1 (розмір внеску до статутного фонду (грн.): 400000,00 грн.).
Колегія суддів констатує, що позовні вимоги у цій справі направлені на захист порушених корпоративних прав позивачки ОСОБА_1 як учасника ТзОВ "Ужгородський замок" від незаконних дій щодо зміни директора товариства без згоди позивачки. Позов обґрунтований порушенням порядку скликання та проведення загальних зборів товариства, що визначений законами та статутом товариства, зокрема, неповідомленням позивачки про спірні збори, фактичним недопуском позивачки до участі у спірних зборах, позбавленням її права голосувати на зборах товариства з питань порядку денного, а також численними недопусками її на територію товариства. З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те, що спір у даній справі не є корпоративним та зводиться лише до незгоди позивачки із змістом рішень, ухвалених на спірних загальних зборах.
З підстав, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги вбачається, що у серпні 2020 року, на підставі рішення загальних зборів учасників товариства, її було звільнено з посади директора товариства та призначено нового директора. Вказане рішення є предметом оскарження у даній справі. Водночас, після звернення із позовом у даній справі, позивачка отримала чергове повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства на 02.12.2020 (копія міститься у матеріалах справи), підписане іншою учасницею товариства ОСОБА_2 . Та обставина, що товариством вчиняються подальші дії щодо чергової зміни керівника, фактично була визнана відповідачем-1 в апеляційній скарзі. У зв`язку з цим колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що матеріали справи не містять жодних даних, які свідчили би про те, що загальними зборами учасників ТзОВ "Ужгородський замок" дійсно будуть прийняті рішення про відкликання, обрання, припинення, зміну директора.
Згідно з приписами частини 5 статті 137 ГПК України, не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору.
Заява позивача про забезпечення позову, в свою чергу, містить покликання на конкретне рішення загальних зборів, яке він просить заборонити ухвалювати загальним зборам на час вирішення спору у даній справі.
Враховуючи предмет та підстави позову ОСОБА_1 у даній справі, колегія суддів вважає, що рішення, які вона просить заборонити приймати загальним зборам учасників товариства, прямо стосується предмета спору.
При цьому, як було зазначено вище, в силу положень Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", заборона вчинення реєстраційних дій також є одним із визначених законом способів забезпечення позову. Відповідна заборона державним реєстраторам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариства.
З огляду на те, що заходи забезпечення позову є процесуальними заходами тимчасової дії, що спрямовані на обмеження певних прав осіб необхідною мірою та в необхідній спосіб, для збереження на весь час розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення (ефективного захисту порушених прав особи), суд відхиляє твердження скаржника про те, що оскаржуваною ухвалою суду фактично паралізовано роботу вищого органу товариства і здійснено втручання у господарську діяльність товариства. Колегія суддів наголошує, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову відповідають нормам ГПК України.
На думку колегії суддів, заявлені позивачем заходи забезпечення позову у формі заборони до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі загальним зборам товариства - приймати рішення про відкликання, обрання, припинення, зміну директора товариства, а державним реєстраторам будь-яких органів, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, - проводити реєстраційні дії щодо зміни відомостей про директор товариства, є обґрунтованими, адекватними та співрозмірними. Застосування зазначених заходів пов`язується з обставинами, на які позивач послався в обґрунтування позовних вимог, щодо прийняття товариством рішень без його участі, що порушує його корпоративні права на участь в управлінні товариством. Невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених корпоративних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, подавши позов у цій справі, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи загальними зборами буде прийнято рішення про призначення нового керівника товариства, або державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії відносно товариства, то позивачка не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за її позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.
Висновки суду апеляційної інстанції відповідають, при цьому, правовим позиціям, що викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 25.03.2019 у справі №920/622/18, від 18.02.2019 у справі №922/3010/18 та від 09.11.2018 у справі №915/508/18.
Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, як такої, що постановлена відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Судові витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до положень ст. 129 ГПК України, слід покласти на скаржника.
Керуючись ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 30.11.2020 про забезпечення позову у справі №907/606/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ужгородський замок" без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строк оскарження встановлено ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуюча суддя                                                                      Г.Т. Кордюк

суддя                                                                                          С.М. Бойко

суддя                                                                                          В.М. Гриців

Повний текст постанови складено 11.03.2021.