Справа № 991/132/21
Провадження1-кс/991/134/21

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_3 просить: скасувати постанову детектива Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 42017000000001246 від 25.04.2017; зобов`язати детектива ОСОБА_5 провести у цьому кримінальному провадженні допит ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , щодо службових повноважень та участі ОСОБА_4 у тендерних процедурах із закупівлі СПБУ В312 і В319. 
Скарга обґрунтована тим, що Національним антикорупційним бюро України (далі – Національне бюро) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000001246 від 25.04.2017.
22.10.2020 на ім`я детектива ОСОБА_5 стороною захисту направлено клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій, у якому просив провести допит ОСОБА_6 щодо службових повноважень та участі ОСОБА_4 у тендерних процедурах із закупівлі СПБУ В312 і В319.
27.10.2020 детектив ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення цієї слідчої дії, яка ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.12.2020 скасована.
У зв`язку з цим, 17.12.2020 адвокатом направлено детективу ОСОБА_5 повторне клопотання про виконання вказаної ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду та проведення допиту ОСОБА_6 , разом з яким надав додаткові документи, які підтверджують необхідність проведення допиту ОСОБА_6 .
22.12.2020 детектив ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволенні цього клопотання.
Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що постанова детектива не узгоджується з вимогами КПК України та матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Як на підстави для скасування оскаржуваної постанови зазначає, що твердження детектива щодо наявності або відсутності чи можливого використання ОСОБА_4 своїх службових повноважень жодним чином не впливає на кваліфікацію його дій, не узгоджується зі складами злочинів, які інкримінуються ОСОБА_4 , оскільки, відповідно до повідомлення про підозру орган досудового розслідування вважає ОСОБА_4 саме службовою особою, яка наділена службовими повноваженнями.
Також зазначає, що посилання детектива на відсутність відомостей про безпосереднє спілкування ОСОБА_4 з ОСОБА_6 жодним чином не спростовує, той факт, що ОСОБА_6 може володіти відомостями щодо службових повноважень та участі ОСОБА_4 у тендерних процедурах із закупівлі СПБУ В312 і В319.
Вважає, що відмова детектива у задоволенні клопотання з підстав, викладених по тексту постанови, не узгоджується з предметом досудового розслідування, матеріалами кримінального провадження, а також порушує право сторони захисту на збирання доказів. 
Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні позицію, висловлену у скарзі, підтримав, просив її задовольнити. Додатково зазначив, що по вказаному кримінальному провадженні наявна об`єктивна необхідність у проведенні додаткових слідчих дій, у тому числі, допиту ОСОБА_6 , з метою встановлення службових повноважень та участь ОСОБА_4 у тендерних процедурах закупівлі СПБУ В312 і В319. Більш того, на момент зупинення досудового розслідування мають бути вчинені всі слідчі дії, що в даному випадку детективом не вчинено. Вважає, що детектив зобов`язаний збирати докази, у тому числі ті, що виправдовують підозрюваного, що в даному випадку детективом не робиться шляхом відмови у задоволенні клопотань сторони захисту у проведенні слідчих (розшукових) дій. На питання слідчого судді уточнив, що ним оскаржується постанова детектива про відмову у задоволенні клопотання про проведення допиту ОСОБА_6 саме від 22.12.2020.
Детектив Національного бюро ОСОБА_5  у судове засідання не прибув, надав суду письмові пояснення, у яких просив у задоволенні скарги відмовити та проводити розгляд скарги без його участі. У письмових поясненнях зазначив, що мотиви прийняття рішення за клопотанням адвоката ОСОБА_3  в повній мірі викладені у постанові від 22.12.2020, яка за формою та змістом відповідає вимогам ст. 110 КПК України, а тому підстави для її скасування відсутні. На даний час не встановлено інформації про те, що ОСОБА_6  відомі або можуть бути відомі обставини участі ОСОБА_4  у тендерних процедурах із закупівлі СПБУ В312 і В319, а тому не вбачається необхідності допиту зазначеної особи щодо вказаних питань. Зазначив, що кримінальне провадження зупинене у зв`язку з розшуком ОСОБА_4 , відновлення досудового розслідування та допит осіб, які не можуть надати відомості, що мають значення у кримінальному провадженні, призведе до спливу строку досудового розслідування.
Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши письмові пояснення детектива та матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед детективом, та обґрунтованість внесеного клопотання, зокрема це стосується доцільності долучення до матеріалів кримінального провадження копій чи оригіналів документів, проведення допиту, тощо. 
Під час розгляду скарг на відмову детектива, прокурора у проведенні слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя, враховуючи завдання кримінального провадження, має встановити, чи була така відмова обґрунтованою та належним чином мотивованою, і чи в результаті її прийняття не були порушені права сторони захисту. Крім цього, оцінці підлягає і саме клопотання учасника кримінального провадження на предмет його обґрунтованості та доцільності.
Згідно із ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання (про виконання будь-яких процесуальних дій) повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Вимоги до змісту постанови детектива визначені у ч. 5 ст. 110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що Національним бюро здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000001246 від 25.04.2017, у якому 07.04.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч 4 ст. 28 ч. 1 ст. 364 КК України.
Встановлено, що 22.10.2020 адвокат ОСОБА_3 направив на адресу детектива ОСОБА_5 клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій, у якому просив провести у кримінальному провадженні допит ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , щодо службових повноважень та участі ОСОБА_4 у тендерних процедурах із закупівлі СПБУ В312 і В319. 
Необхідність проведення такої слідчої дії адвокат ОСОБА_3 мотивував тим, що за показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 – ОСОБА_4 непричетний до процедури проведення тендерних закупівель у ДАТ «Чорноморнафтогаз», а за показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 – ОСОБА_4 керував усіма пов`язаними із закупівлею СПБУ В312 і В319 процесами, що свідчить про те, що органом досудового розслідування не встановлено, якими були службові повноваження та участь ОСОБА_4 у тендерних процедурах закупівлі СПБУ В312 і В319. Вважає, що вказаною інформацією може володіти ОСОБА_6 , який станом на момент розслідування подій був керівником кількох департаментів НАК «Нафтогаз України», відповідальних за матеріально-технічне забезпечення та проведення закупівель, а також одночасно членом Наглядової ради ПАТ «ДАТ «Чорономорнафтогаз». 
Згідно із п. 12 ч. 2 ст. 42, ч. 4 ст. 46 КПК України захисник підозрюваного має право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій. 
Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів, у тому числі, шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій.
За змістом ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Тобто, має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування. За відсутності обґрунтованого клопотання неможливим є його задоволення.
Зі змісту ч. 6 ст. 223 КПК України вбачається, що слідча (розшукова) дія може здійснюватися за клопотанням сторони захисту і проводиться з участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.
Одним із видів слідчих дій є допит (ст. 224 КПК України). 
Враховуючи наведені норми КПК України і те, що підозрюваний, його захисник не наділені правом самостійно здійснювати допит у кримінальному провадженні, то ініціювання адвокатом перед детективом проведення з участю захисника допиту осіб щодо певних обставин, які, на думку сторони захисту, стосуються обставин вчинення розслідуваного злочину, шляхом подання відповідного клопотання є правомірним.
27.10.2020 детектив ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про проведення допиту ОСОБА_6 . 
Зазначена постанова детектива оскаржена стороною захисту та ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.12.2020 (справа № 991/9324/20) скасована.
17.12.2020 стороною захисту направлено детективу ОСОБА_5 повторне клопотання про проведення допиту ОСОБА_6 , разом з яким адвокатом ОСОБА_3 надано додаткові документи, які на його думку підтверджують необхідність проведення допиту ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами справи.
За результатами розгляду клопотання від 17.12.2020, детектив Національного бюро ОСОБА_5 виніс постанову від 22.12.2020 про відмову у задоволенні клопотання, дійшовши висновку, що на даний час відсутні достатні відомості, що вказують на можливість досягнення мети – встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження під час допиту ОСОБА_6 . В обґрунтування вказаного висновку послався на аналіз матеріалів кримінального провадження та підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та зазначив, що під час кваліфікації злочинних дій ОСОБА_4 наявність або відсутність чи можливе використання ним своїх службових повноважень ніяким чином враховано не було та у тексті повідомлення про підозру не описано, тому, відповідно, на кваліфікацію дій ці обставини не впливають. Посилаючись на допити свідків та інші докази зазначив, що у кримінальному провадженні відсутні відомості про безпосереднє спілкування ОСОБА_6 із ОСОБА_4 чи іншим чином прийняття участі останнього у тендерних процедурах із закупівлі СПБУ В312 і В319. 
Разом з цим, текст постанови детектива від 22.12.2020 містить аналіз обставин, на які посилається адвокат у клопотанні; обгрунтовані посиланням на текст повідомлення про підозру ОСОБА_4 підстави для неврахування доводів сторони захисту про доцільність проведення допиту ОСОБА_6 ; зазначені норми Кримінального процесуального кодексу України, якими керувався детектив при винесенні постанови.
За встановлених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржуване рішення детектива є законним, обґрунтованим, винесеним в межах повноважень, з дотриманням вимог, встановлених ст. 110 КПК України.
Згідно із ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Слідчий суддя наголошує, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
У кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, визначені у ч. 1 ст. 91 КПК України, у тому числі: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) (п. 1), обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження (п. 4). Тобто проведення слідчих дій повинне переслідувати мету отримання доказів, що підтверджують або спростовують наявність обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Дослідивши зміст повідомленої ОСОБА_4 підозри про вчинення кримінальних правопорушень (повідомлення про підозру від 07.04.2017 аркуші 5, 15, на яких акцентував увагу адвокат,) та клопотання адвоката від 22.10.2020 та від 17.12.2020 про проведення допиту ОСОБА_6 , слідчий суддя погоджується з висновком детектива про те, що у клопотаннях відсутні достатні відомості, що вказують на можливість досягнення мети слідчої дії - допиту ОСОБА_6 , з огляду на завдання кримінального провадження.
Разом з цим, стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки детектива, зокрема, того, що ОСОБА_6 відомі обставини участі ОСОБА_4 у тендерній процедурі із закупівлі СПБУ В312 і В319. Надані до скарги та досліджені у судовому засіданні матеріалами, вказують на те, що ОСОБА_6 обіймав посаду заступника голови правління НАК «Нафтогаз Україна», йому відмовлено ЦВК у реєстрації кандидатом в нродні депутати України, а також, що станом на 21.10.2020 ОСОБА_6 у державному розшуку не перебуває.
Доводи адвоката про те, що детектив зобов`язаний збирати, у тому числі, докази, що виправдовують підозрюваного, слідчий суддя оцінює критично, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий (детектив) зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Разом з цим, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. (ч. 2 ст. 290 КПК України)
Тобто, на прокурора та детектива покладено обов`язок надати відповідну оцінку доказам, які виправдовують особу, у тому числі, шляхом прийняття відповідного процесуального рішення, та надати стороні захисту доступ до таких доказів при завершенні досудового розслідування, а не обов`язок збирати докази на користь сторони захисту, як на цьому наполягав адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні, що суперечить вимогам ст. 22, 93 КПК України. 
Доводи адвоката ОСОБА_3 щодо повноти проведення слідчих (розшукових) дій до винесення постанови про зупинення досудового розслідування та про те, що ОСОБА_4 не переховується від органу досудового розслідування, оскільки мешкає за місцем своє реєстрації на території АР Крим, слідчий суддя до уваги не приймає, оскільки, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 26 КПК України, предмет дослідження цих питань виходить за межі поданої скарги.
Таким чином, викладені у скарзі доводи адвоката ОСОБА_3 на обґрунтування незаконності винесеної детективом Національного бюро ОСОБА_5 постанови від 22.12.2020 не знайшли підтвердження під час розгляду скарги.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 2, 7, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                         ОСОБА_1