ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2021 року                                                                                      Справа № 918/477/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В. ,  суддя Мельник О.В. 

секретар судового засідання Дика А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 06.10.2020 у справі №918/477/20 (суддя Пашкевич І.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71-Б, код ЄДРПОУ 42101003)
до Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради (34500, Рівненська обл., Сарненський район, місто Сарни, вул. Кулікова, будинок 7, код ЄДРПОУ 35132153)
про стягнення заборгованості в сумі 376 824,32 грн.
за участі представників сторін:
позивача – Мельник О.П.;
відповідача – не з`явився;
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.10.2020 у справі №918/477/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 376 824,32 грн задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" пеню в сумі 13 375 грн 67 коп., три відсотки річних в сумі 1 997 грн 70 коп., 3 096 грн 95 коп. інфляційних втрат та судовий збір в сумі 277 грн 06 коп. В частині вимог про стягнення 358 354 грн 00 коп. основної заборгованості - закрито провадження у справі.
Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням від 06.10.2020 у справі №918/477/20 Комунальне підприємство "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 06.10.2020 у справі №918/477/20 в частині стягнення 13 375 грн 67 коп. пені.
Скаржник вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області від 06.10.2020 року в частині задоволення позову щодо стягнення пені прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та підлягає скасуванню. 
Також, Господарським судом Рівненської області під час винесення оскаржуваного рішення від 06.10.2020 року протиправно та безпідставно не взято заперечення відповідача по справі №918/477/20 від 06.10.2020 року до уваги. 
Суд першої інстанції не врахував відсутність домовленості сторін щодо забезпечення зобов`язання (відсутність будь-яких підписаних позивачем та відповідачем правочинів, що встановлювали вид забезпечення зобов`язання у формі пені, його умови тощо), адже договірні зобов`язання між позивачем та відповідачем станом на момент формування таких зобов`язань (у т.ч. станом на момент підписання анкети-заяви) не містили пені, тому обрахунок пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ є безпідставним.
Водночас, позивачем не надано підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови Договору станом на момент підписання Анкети-заяви, у анкеті-заяві відсутні домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне виконання зобов`язань, відтак наданий позивачем Договір та комерційна пропозиція не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору.
10.11.2020 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло від Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради доповнення до апеляційної скарги, в яких скаржник доповнив апеляційну скаргу по справі №918/477/20 від 30.10.2020 зазначивши, що судом першої під час винесення рішення по справі також протиправно не враховано вимоги п. 4 ч. З Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", за яким на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги й відповідно - протиправно задоволено позов в частині стягнення пені також з вказаної підстави.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 у справі №918/477/20 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 06.10.2020 у справі №918/477/20 - залишено без руху. Зобов`язано скаржника протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме подати докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
01.12.2020 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла від Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради заява про усунення недоліків з додатками до якої долучено платіжне доручення №292 від 18.11.2020 про сплату судового збору в розмірі 3153,00 грн.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2020 у справі №918/477/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 06.10.2020 у справі №918/477/20; розгляд апеляційної скарги призначено на "21" січня 2021 року о 15:00 год. Також, запропоновано позивачу в строк до 11.01.2021 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів відповідачу.
Матеріалами справи стверджується, що ухвала суду від 04.12.2020 у справі №918/477/20 була отримана учасниками справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
На виконання вимог ухвали суду від 04.12.2020 у справі №918/477/20 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов від позивача відзив на апеляційну скаргу, в якому з підстав викладених у ньому, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 06.10.2020 у справі №918/477/20 без змін.
В судове засідання 21.01.2021 з`явилася представник позивача.
У судовому засіданні 21.01.2021 представник позивача повністю підтримала вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі та надала усні пояснення щодо суті спору.
Відповідач в судове засідання 21.01.2021 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.
Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, стосовно дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.
Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.
ТОВ "РОЕК" є постачальником універсальних послуг на території Рівненської області згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території".
На виконання вимог закону та Правил позивачем розроблено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розміщений на офіційному веб-сайті TOB "РОЕК" за посиланням www.ez.rv.ua.
Приєднання Підприємства до умов договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який оприлюднений ТОВ "РОЕК" на офіційному веб-сайті, підтверджується фактом підписання відповідачем заяви - приєднання від 01.01.2019 (а.с. 11), відкриттям особового рахунку 470013691 від 01.01.2019, а також фактом споживання електричної енергії по особовому рахунку НОМЕР_1 від 01.01.2019 року (акти приймання-передачі електричної енергії по рахунку №470067533 за грудень 2019 року - квітень 2020 року підписані зі сторони споживача - Підприємства, а.с. 22-26) (далі Договір).
Відповідно до п.п. 1.1.,1-2. Договорів цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії споживачам постачальником та укладається сторонами з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312, та є однаковими для всіх споживачів.
Відповідно до пункту 2.1 Договорів за цим договором Постачальник продає електричну енергію, а Споживач оплачує вартість спожитої електричної енергії за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору (пункт 5.1 договору).
Пунктом 13.1 Договорів передбачено, що цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні.
Договір №470013691 підписаний уповноваженими представниками постачальника (позивач) та споживача (відповідач) та скріплений відбитками печаток цих юридичних осіб. Відповідно зобов`язання за Договором №470067533 виникли у відповідача за фактом споживання електричної енергії, що підтверджується матеріалами справи.
Спосіб визначення ціни за електричну енергію, відповідно до пункту 5.2. договорів, зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Ціна на електричну енергію, відповідно до пункту 5.3. договорів, визначається постачальником у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором.
Відповідно до пункту 1 комерційної пропозиції № 1.02/2 - РОЕК (а.с. 9), яка є додатком до договорів та оприлюднена на офіційному веб-сайті ТОВ "РОЕК" www.ez.rv.ua для малих непобутових споживачів, які купують електричну енергію для власного споживання, що не є побутовими споживачами, та електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт., - (далі комерційна пропозиція), постачання електричної енергії здійснюється за регульованими цінами (тарифами) на електричну енергію, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Відповідно до пункту 5.8 Договорів розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
Згідно пункту 5.9 Договорів розрахунки Споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника, Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.
Відповідно до пункту 5.10 Договорів, оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.
Пунктом 6.2 Договорів, серед іншого, сторони домовились, що Споживач зобов`язується забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.
Умовами комерційної пропозиції №1.02/2 - РОЕК, зокрема, п. 4 визначено здійснення Споживачем попередньої оплати рахунків за 3 робочих дні до початку розрахункового період у розмірі повної вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий період. По остаточному розрахунку - протягом 5-ти робочих днів від для отримання рахунку-фактури, але не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим.
Згідно пункту 4.3 розділу IV ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.
Функції адміністратора комерційного обліку, згідно п. 10 ПРРЕЕ, на роздрібному ринку електричної енергії виконує відповідний Оператор системи розподілу (далі -ОСР).
Тобто, розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем проводяться відповідно до переданих ОСР обсягів спожитої електричної енергії.
Згідно Договору №470013691 від 01.01.2019, на підставі даних комерційного обліку (отриманих від ОСР - ПАТ "Рівнеобленерго") за об`єктом Відповідача по ЕІС-коду точки розподілу електричної енергії позивачем сформовано: 62Z3699819065781, 62Z4013 859356035, 62Z93211901763J, 62Z027942877310Т, 62Z821363585032F, 62Z987276952299S, 62Z195920327346W, 62Z277837847772D, 622733569576853 платіжні документи у паперовій формі, зокрема, за грудень 2019 - квітень 2020, а саме:
- рахунки -фактури за спожиту електричну енергію за грудень 2019 року - квітень 2020 року (а.с. 17-21)
- акти приймання - передачі електричної енергії за грудень 2019 року - квітень 2020 року (а.с. 27-31), які підписані зі сторони постачальника та споживача та скріплені відбитками печаток вказаних юридичних осіб.
Крім того, між сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків від 05.05.2020 (а.с. 33).
Згідно Договору №470067533 від 01.01.2019, на підставі даних комерційного обліку (отриманих від ОСР - ПрАТ "Рівнеобленерго") за об`єктом Відповідача по ЕІС-коду точки розподілу електричної енергії позивачем сформовано: 62Z5732328907934, 62Z2817689262532, платіжні документи у паперовій формі, зокрема, за грудень 2019 - квітень 2020, а саме:
- рахунки -фактури за спожиту електричну енергію за грудень 2019 - квітень 2020 (а.с. 12-16);
- актами приймання - передачі електричної енергії за грудень 2019 -квітень 2020 (а.с. 22-26), які підписані зі сторони постачальника та споживача та скріплені відбитками печаток вказаних юридичних осіб.
Також, між сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків від 05.05.2020 (а.с. 33).
Пунктом 5.5.5 Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Всупереч наведеним вище нормам чинного законодавства та умовам Договорів        Підприємством порушено умови договору в частині оплати, внаслідок чого за відповідачем виникла заборгованість по оплаті за спожиту електричну енергію в кількості - 31 211 кВт/год., що становить в грошовому еквіваленті - 83 488,23 грн, по особовому рахунку № НОМЕР_1 та в кількості - 111 558 кВт/год., що становить в грошовому еквіваленті - 274 865,77 грн по Договору №470013691 (особовий рахунок НОМЕР_2 ) від 01.01.2019 року, що в цілому становить - 358 354,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи вказану суму заборгованості відповідачем не було сплачено, що й стало підставою звернення позивача з позовом до суду про стягнення з відповідача боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 358 354,00 грн.
Судом апеляційної інстанції приймається до уваги, що 08.09.2020 (після відкриття провадження у даній справі) відповідачем, згідно платіжного доручення №12 (на загальну суму 361 964,58 грн) погашено всю суму основного боргу за Договорами в розмірі 358 354,00 грн.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що як вбачається із доводів та вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції відповідачем оскаржується лише в частині стягнення судом першої інстанції суми пені, в іншій частині судове рішення не оскаржується, а тому згідно з ч.1 ст.269 ГПК України в апеляційному порядку не переглядається.
Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заперечень викладених у відзиві, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За приписами ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Особа, яка звертається до господарського суду з позовом, самостійно обирає спосіб захисту, визначає відповідача, предмет та підстави позову та зазначає у позовній заяві яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов.
Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч.7 ст.179 ГК України).
В силу положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Приписами ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг встановлюються        Законом України "Про ринок електричної енергії".
Положеннями ч. 4 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальних послуг на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.
Регулятором відповідно до пункту 72 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг передбачений Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затвердженні постановою №312 від 14.03.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі Правила), та є додатком № 6 до цих правил.
ТОВ "РОЕК" є постачальником універсальних послуг на території Рівненської області згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території".
На виконання вимог закону та Правил позивачем розроблено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розміщений на офіційному веб-сайті TOB "РОЕК" за посиланням www.ez.rv.ua.
У зв`язку з реформою у сфері енергетики, на період відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії договірні відносини між споживачами та учасниками ринку електричної енергії (та переходом споживача від постачальника за регульованим тарифом до нового постачальника) були врегульовані п. 13 Перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 7 Правил роздрібного ринку, якими встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послугита/або факт споживання електричної енергії.
Пунктом 47 ст.1 ЗУ "Про ринок електричної енергії" передбачено, що непобутовий споживач - фізична особа - підприємець або юридична особа, яка купує електричну енергію, що не використовується нею для власного побутового споживання.
Відповідно до абзацу 11 пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 2019-УПІ (зі змінами від 23.11.2018 №2628-VIII, які набрали чинності з 01.01.2019 р.) тимчасово, на період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року, універсальні послуги, крім побутових та малих непобутових споживачів, надаються постачальником таких послуг також бюджетним установам незалежно від розміру договірної потужності та іншим споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт, У зазначений період на бюджетні установи незалежно від розміру договірної потужності та на інших споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт, поширюються всі права та обов`язки, передбачені ЗУ "Про ринок електричної енергії" для малих непобутових споживачів щодо отримання універсальних послуг, передбачених статтею 63 Закону України "Про ринок електричної енергії".
Відповідно до пункту 3.3.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі скорочено ПРРЕЕ), постачальник надає універсальні послуги за економічно обґрунтованими, прозорими та недискримінаційними цінами, що включають, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника універсальних послуг, ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі, оператора системи розподілу та постачальника послуг комерційного обліку відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг.
Відповідно до п. 3.3.2 ПРРЕЕ ціни на універсальні послуги оприлюднюються на офіційному веб-сайті постачальника універсальних послуг та засобах масової інформації.
Статтею 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що у межах території здійснення діяльності одного постачальника універсальних послуг не допускається здійснення діяльності іншими постачальниками універсальних послуг; постачальник надає універсальні послуги за економічно обґрунтованими, прозорими та недискримінаційними цінами, що формуються ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, та включають, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг; постачальник універсальних послуг оприлюднює ціни на універсальні послуги не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування (ч.3). Якщо конкурс на визначення постачальника універсальних послуг не відбувся, ціна (тариф) на послуги тимчасово призначеного постачальника універсальних послуг встановлюється Регулятором відповідно до затвердженої ним методики із дотриманням вимог статті 7 цього Закону.
Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.
Так, п. 3.1.6. ПРРЕЕ визначає, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо: об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку; електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи; споживач є стороною діючих договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач; за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії.
Пунктом 1.2.5 та п. 3.1.4 ПРРЕЕ передбачено, що для можливості постачати електричну енергію своїм споживачам, постачальник повинен укласти з оператором системи розподілу публічний Договір постачальника про розподіл електричної енергії.
У зв`язку з реформою у сфері енергетики, на період відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії, договірні відносини між споживачами та учасниками ринку електричної енергії (та переходом споживача від постачальника за регульованим тарифом до нового постачальника) були врегульовані п. 13 Перехідних положень Закону України        "Про ринок електричної енергії"        , п.2. та п.4. Постанови № 312 від 14.03.2018 р. про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії (скорочено-ПРРЕЕ), які передбачали, що:
- (п. 2.) укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови;
- (п.4.) у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01 грудня 2018 року операторам систем розподілу (далі - ОСР) укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НЕСРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР направляє поштовим відправленням споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.
Пункт 3.1.7 ПРРЕЕ визначає, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.
Пунктом 1.2.8. ПРРЕЕ передбачено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.
Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Вірним є висновок суду першої інстанції, що приєднання Підприємства до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який оприлюднений ТОВ "РОЕК" на офіційному веб-сайті, підтверджується фактом підписання відповідачем заяви - приєднання від 01.01.2019 (а.с. 11), відкриттям особового рахунку 470013691 від 01.01.2019, а також фактом споживання електричної енергії по особовому рахунку НОМЕР_1 від 01.01.2019 року (акти приймання-передачі електричної енергії по рахунку №470067533 за грудень 2019 року - квітень 2020 року підписані зі сторони споживача - Підприємства, а.с. 22-26) (далі Договори).
Відповідно до пункту 5.8 Договорів розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
Згідно пункту 5.9 Договорів розрахунки Споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника, Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.
Відповідно до пункту 5.10 Договорів, оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.
Пунктом 6.2 Договорів, серед іншого, сторони домовились, що Споживач зобов`язується забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору, а за відсутності таких вказівок - у відповідності до звичайно пред`явлених вимог.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено апеляційним судом та не заперечується сторонами у справі Підприємством порушено умови договору в частині оплати у визначений строк, внаслідок чого за відповідачем виникла заборгованість по оплаті за спожиту електричну енергію в кількості - 31 211 кВт/год., що становить в грошовому еквіваленті - 83 488,23 грн, по особовому рахунку № НОМЕР_1 та в кількості - 111 558 кВт/год., що становить в грошовому еквіваленті - 274 865,77 грн, по Договору №470013691 (особовий рахунок НОМЕР_2 ) від 01.01.2019 року, що в цілому становить - 358 354,00 грн.
При цьому, колегією суддів апеляційної інстанції враховується, що 08.09.2020 (після відкриття провадження у даній справі) відповідачем, згідно платіжного доручення №12 (на загальну суму 361 964,58 грн) погашено всю суму основного боргу за Договорами в розмірі 358 354,00 грн.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.
За умовами ч.ч. 4, 6 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.
Відповідно до пункту 5.11 Договорів, п. 6 комерційної пропозиції № 1.02/2 – РОЕК у разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені, яка нараховується за кожен день прострочення у розмірі, подвійної облікової ставки НБУ.
Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивач, керуючись пунктом 5.11 Договорів, п. 6 комерційної пропозиції №1.02/2 – РОЕК нарахував відповідачу пеню за період з 21.01.2020 по 22.05.2020 (день звернення до суду), що складає - 13 375,67 грн. (2 103,11 грн. по Договору №470067533 +11272,56 грн. по Договору №470013691).
Як свідчать матеріали справи, 01.10.2020 позивач подав до суду першої інстанції заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої ТОВ "РОЕК" донарахував штрафні санкції по день фактичної сплати боргу відповідачем в розмірах: 28 210,50 грн пені, 5 487,20 грн 3% річних та 2 860,24 грн. Дана заява позивача залишена судом першої інстанції без розгляду, оскільки подана з пропуском строку встановленого ГПК України.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення пені, відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції.
Так, частиною 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини 6 статті 232 ГК України. 
Перевіривши правильність здійснення нарахування пені, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем дотриманий порядок та період нарахування пені, визначений умовами договорів та унормований законом.
Щодо заперечень скаржника про заборону нарахування неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, колегія суддів враховує наступне.
Згідно з підпунктом 4 пункту 3 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України №530-ІХ від 17.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID-19" на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.
Згідно ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" електрична енергія є товаром, призначеним для купівлі - продажу.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" під житлово-комунальними послугами розуміється результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ч. 1 ст. 2 Закону).
З огляду на зазначене, безпідставними є твердження скаржника про розповсюдження на дані правовідносини підпункту 4 пункту 3 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України №530-ІХ від 17.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID-19", оскільки дані правовідносини сторін виникли на підставі договору, предметом якого є постачання електричної енергії як товарної продукції, а не як житлово-комунальної послуги.
Не приймається до уваги судом апеляційної інстанції довід скаржника щодо наявності зміни умов та порядку розрахунків між сторонами на підставі трьохстороннього договору (укладеного між Сарненською міською радою, Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", Комунальним підприємством "Сарнитеплосервіс") як підстави для відмови у стягненні пені.
Так, апеляційним судом враховується, що для погашення заборгованості відповідача перед позивачем у сумі основного боргу, Сарненська міська рада виділила кошти з місцевого бюджету, мотивуючи це існуванням економічних необгрунтованих тарифів. Однак, дана дія апеляційним судом розцінюється як погашення боргу боржника третьою особою (ст.528 ЦК України), що ніяким чином не змінює умов діючих договорів між сторонами процесу.
Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими. Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.
На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 06.10.2020 у справі №918/477/20 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.
3. Справу повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "27" січня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Розізнана І.В. 

Суддя                                                                                              Грязнов В.В.  

Суддя                                                                                              Мельник О.В.