УХВАЛА

12 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 824/1592/19-а
адміністративне провадження № К/9901/215/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А., Кашпур О.В.
перевірив касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року в справі №    824/1592/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернівецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - голова ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області про скасування висновку, актів та зобов`язання вчинити дії,
УУСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернівецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати висновок від 20 серпня 2015 року службового розслідування причин та обставин травмування старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати акт "Розслідування нещасного випадку ( у тому числі поранення), що стався 05 серпня 2015 року о 16 год 30 хв, б/н за формою "Н-5" від 06 листопада 2015 року, складеною комісією УМВС України в Чернівецькій області;
- визнати протиправним та скасувати акт "Про нещасний випадок невиробничого характеру" від 06 листопада 2015 року № 30 за формою "ТН", складений комісією УМВС України в Чернівецькій області;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України, спільно з Головним Управлінням Національної поліції України в Чернівецькій області, провести повторне розслідування нещасного випадку і скласти акт за формою "Н-5" та акт формою "Н-1" по факту нещасного випадку, який стався 05 серпня 2015 року о 16 год 30 хв з викладачем циклу Чернівецького училища професійної підготовки працівників міліції УМВС України в Чернівецькій області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 , в яких зазначити про те, що "травма отримана під час виконання службових обов`язків у період участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, із захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України".
04 травня 2020 року рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01   жовтня 2020 року, позов задоволено частково.
Зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернівецькій області у висновку службового розслідування від 20 серпня 2015 року про причини та обставини травмування старшого лейтенанта ОСОБА_1 інформацію "не пов`язана із виконанням службових обов`язків" визнати недійсною і вважати "пов`язаною із виконанням службових обов`язків".
В акті "Розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 05 серпня 2015 року о 16 год 30 хв, б/н за формою "Н-5" від 06 листопада 2015 року, складеного комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернівецькій області та в акті "Про нещасний випадок невиробничого характеру" від 06 листопада 2015 року № 30 за формою "ТН", складений комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернівецькій області інформацію "не пов`язана із виконанням службових обов`язків" визнати недійсною і вважати "пов`язаною із виконанням службових обов`язків".
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 04    січня    2021 року.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню рішення, зокрема судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду даної справи є протиправність рішень відповідачів за результатами службового розслідування причин та обставин травмування старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 у період проходження ним публічної служби.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , викладач циклу Чернівецького училища професійної підготовки працівників міліції УМВС України в Чернівецькій області, наказом Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області від 25   лютого 2016 року №24 о/с звільнений зі служби в поліції через хворобу.
Позивач не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції». Згідно з останньою під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, слідчі і дізнавачі, керівники, заступники керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, їх апаратів та самостійних структурних підрозділів, керівники, заступники керівників державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, юрисдикція яких поширюється на територію однієї або кількох областей, Автономної Республіки Крим, міст Києва або Севастополя, керівників державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, юрисдикція яких поширюється на територію одного або кількох районів, міста республіканського в Автономній Республіці Крим або обласного значення, району в місті, міста районного значення.
Отже, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі за позовом ОСОБА_1 , як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області у касаційній скарзі не наведено підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Суд ураховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі "Азюковська проти України" (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України    суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не наведено наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті    328, пунктом 1 частини першої статті    333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року в справі №    824/1592/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернівецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - голова ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області про скасування висновку, актів та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Н.В.  Шевцова
Судді                                                                                          Н.А. Данилевич
 О.В. Кашпур