ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року	  м. Одеса	Справа № 923/713/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Принцевської Н.М.;
суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.
За участю представників сторін:  
Від Фізичної    особи-підприємця Таран Любові Василівни -  особисто, паспорт серія НОМЕР_1 ,  від 31.01.97;  
від Фізичної   особи-підприємця Таран Любові Василівни - Антипенко В.П., ордер серія ВТ  № 1009678,  від 22.02.21;  
від Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) -  Савченко Є.С., довіреність  № б/н,  без дати; 
Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Таран Миколи Анатолійовича
на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020 
у справі №923/713/19
за позовом Фізичної особи-підприємця Сінькевич Тетяни Вікторівни                             
до відповідача - 1: Фізичної особи-підприємця Таран Миколи Анатолійовича 
відповідача - 2: Фізичної   особи-підприємця Таран Любові Василівни
про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою
суб`єкт оскарження: Великолепетиський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса)
(суддя першої інстанції: Литвинова В.В., дата та місце прийняття ухвали: 03.11.2020  року, Господарський суд Херсонської області, м.Херсон, вул.Театральна, 18)

          Ухвалою Господарського суду Херсонської областів від 03.11.2020 по справі №923/713/19 в задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця Таран Миколи Анатолійовича (далі - ФОП Таран М.А.) на дії Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ФОП Таран М.А. звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020 скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити в повному обсязі.
Апелянт вважає, що суд не з`ясував всіх обставин, що мають значення для справи, не застосував норми матеріального права, внаслідок чого ухвалив незаконне судове рішення.
На думку заявника апеляційної скарги, Закон не надає права державному виконавцю примусово виконувати рішення у частині знесення кіоску до спливу строку на добровільне виконання рішення суду, який цим же виконавцем і було встановлено.
ФОП Таран М.А. звертає увагу, що державний виконавець повинен був пересвідчитися про наявність чи відсутність поважних причин невиконання рішення, як це передбачено ч.ч. 2,3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», і тільки після закінчення строку вимоги виконати рішення (10 робочих днів), приступити до його виконання.
Невручення апелянту першої і другої вимоги добровільно виконати рішення суду, які апелянт отримав 01.10.2020, є поважними причинами, які унеможливлюють самостійне виконання рішення суду у строк, який цим же виконавцем і встановлюється.
Також апелянт вважає, що законом не передбачено способу виконання рішення у частині знесення некапітальних споруд, у зв`язку з чим виконавець вийшов за межі своєї компетенції.
          Крім того, заявник апеляційної скарги вказує, що будь-яких документів про відкриття виконавчого провадження ВП №62865397, відомостей про накладення штрафів, попереджень про відповідальність за невиконання вимог державного виконавця, відомостей про надання строку на добровільне виконання рішення суду до 01.10.2020 не отримував, про наявність відкритого виконавчого провадження не знав.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП Таран М.А. на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020 по справі №923/713/19 по справі №923/713/19 після їх повернення з Верховного Суду.
16.01.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №923/713/19.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 апеляційну скаргу ФОП Таран М.А. на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020 залишено без руху.
26.01.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява від ФОП Таран М.А. про усунення недоліків, допущених в апеляційній скарзі на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020 по справі №923/713/19, в якій апелянт надав докази сплати судового збору у розмірі 2102 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Таран М.А. на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020 по справі №923/713/19, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 22.02.2021 року о 15-30  год. в приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду
08.02.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від ФОП Таран М.А. про участь в судовому засіданні, яке призначене на 22.02.2021 року о 15-30  год., в режимі відео конференції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 клопотання ФОП Таран М.А. про участь в судовому засіданні, яке призначене на 22.02.2021 року о 15-30  год., в режимі відеоконференції - задоволено.
16.02.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відділ ДВС заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін, а скаргу - без задоволення, у зв`язку з тим, що виконання рішення суду у даній справі державним виконавцем було проведено у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
В судовому засіданні представник ФОП Таран Любові Василівни, Таран Любов Василівна особисто та представник відділу ДВС підтримали доводи та вимоги, викладені ними письмово. Представники інших учасників в судове засідання не з`явились, не повідомивши суд про причини неявки, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Враховуючи викладене, з огляду на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників учасників, які не з`явились до суду, за наявними в ній матеріалами.
          Відповідно до ч.1   ст. 271 Господарського процесуального кодексу України    апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ч.1, ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Херсонської області від 20.12.2019 позов задоволено в повному обсязі, вирішено усунути перешкоди у користуванні Сінькевич Тетяною Вікторівною частиною земельної ділянки під торгівельним місцем № "м-7" площею 17,0 кв. м., що знаходиться на території Великолепетиського ринку за адресою Херсонська обл., смт. Велика Лепетиха, вул. Пушкіна, 19, загальна площа 0,4893 га, кадастровий №6521255100:01:001:0170, шляхом звільнення самовільно зайнятої Фізичною особою - підприємцем Таран Миколою Анатолійовичем, Фізичною особою - підприємцем Таран Любов`ю Василівною частини земельної ділянки під торгівельним місцем №"м-7" площею 17,0 кв. м., що знаходиться на території Великолепетиського ринку за адресою Херсонська обл., смт. Велика Лепетиха, вул. Пушкіна, 19 , та знесення за рахунок ФОП Таран М. А., ФОП Таран Л. В. розташованої на зазначеній частині земельної ділянки некапітальної споруди (торгівельного кіоску).
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2020 рішення залишено без змін.
З  матеріалів справи вбачається, що 19.08.2020 судом видано відповідний наказ.
06.10.2020 до суду надійшла постанова Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) від 30.09.2020 про закінчення виконавчого провадження №62865397 у зв`язку з виконанням рішення суду.
19.10.2020 до Господарського суду Херсонської області суду надійшла скарга ФОП Таран М.А. на дії Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), у якій скаржник просить визнати протиправною дію державного виконавця Савченко Є.С. у виконавчому провадженні № 62865397 в частині знесення некапітальної споруди (торгівельного кіоску), розташованої на частині земельної ділянки під торгівельним місцем № "м-7" площею 17,0 кв м, що знаходиться на території Великолепетиського ринку за адресою: смт. Велика Лепетиха вул. Пушкіна 19, загальна площа земельної ділянки 0,4893 га, кадастровий № 6521255100:01:001:0170.
У скарзі Таран М.А. зазначив, що перед тим, як приймати рішення про знесення кіоску, державний виконавець повинен був пересвідчитися про наявність чи відсутність поважних причин невиконання рішення в добровільному порядку, як це передбачено ч.ч. 2, 3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник зазначив, що невручення вчасно документів виконавчого провадження, є поважними причинами, які унеможливлюють примусове виконання рішення.
Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Херсонської областів від 03.11.2020 по справі №923/713/19 в задоволенні скарги ФОП Таран М.А. на дії Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) відмовлено.
Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.
Верховний Суд в постанові від 15.08.2019 у справі № 908/2559/17 зазначив, що статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України.
При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).
У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст. 1 Першого протоколу.
Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.
У справі "Фуклев проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.
Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
Із моменту звернення у належний спосіб до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач має право розраховувати, що компетентний орган здійснить всі можливі заходи для виконання постановленого судового рішення, що набрало законної сили.
За змістом ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси.
Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно зі ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, за приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної влади (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців, правових статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).
Стаття 19 Конституції України    передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією    та законами України.
Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2020 до Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби надійшла заява стягувача - ФОП Сінькевич Т.В. про відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 19.08.2020 у справі № 923/713/19.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Постановою Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби від 20.08.2020 відкрито виконавче провадження № 62865397 щодо виконання наказу суду у справі № 923/713/19.
У п. 2 постанови зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Крім того, пунктом 3 постанови стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду в розмірі 9446 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
В матеріалах справи міститься копія конверту, в якому надсилалась постанова про відкриття виконавчого провадження на адресу відповідача-1, зазначену у виконавчому документі - смт. Велика Лепетиха, Херсонська обл., вул. Молодіжна, 58, яке відповідно до відмітки Укрпошти від 24.09.2020 повернуто до відділу за закінченням терміну зберігання .
Відповідно до поштового повідомлення постанову про відкриття виконавчого провадження було надіслано відповідачу-1 20.08.2020, номер поштового відправлення зазначено 7450200514140. На копії конверту також зазначено номер поштового відправлення 7450200514140.
Відомостями офіційного сайту Укрпошти щодо відстеження поштових відправлень підтверджується, що поштове відправлення № 7450200514140 прийнято поштою 21.08.2020.
Також, як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) місцезнаходження ФОП Таран М.А. є:
Україна, 74502, Херсонська обл., Великолепетиський р-н, селище міського типу Велика Лепетиха, вул.Молодіжна, будинок 58.
Відповідно до пункту 99 Правил надання послуг поштового зв`язку затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 рекомендовані поштові відправлення (крім: рекомендованих листів з позначкою ''Судова повістка"), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності -будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Відповідно до відмітки на конверті з постановою про відкриття виконавчого провадження, зробленій працівником Укрпошти 22.08.2020 року, вказане вище повідомлення було вкладено до абонентської скриньки боржника.
Пункт 110 цих правил передбачає, що у разі коли адресат протягом трьох робочих днів після інформування його за телефоном (через Інтернет) або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу (за винятком рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка") не з`явився за одержанням такого відправлення, поштового переказу, він інформується повторно шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення з відміткою "Повторне'' або інформується за телефоном шляхом надіслання смс-повідомлення (через Інтернет) та відповідно до пункту 11 б цих правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення. внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.
Таким чином, ФОП Таран М.А. повідомлялося про відкриття виконачого провадження, а також про необхідність добровільного виконання рішення суду, однак боржник відправлення не отримував і лист повернувся до відділу 25.09.2020 року з відміткою «За закінченням терміну зберігання».
З огляду на вищевикладене, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині того, що Великолепетиським районним відділом державної виконавчої служби дотримано вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження в частині обов`язку виконавця надіслати боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням.
У зв`язку з вищезазначеним, доводи скаржника про те, що виконавча служба не надала скаржнику строк для добровільного виконання рішення, оскільки постанова від 20.08.2020 про відкриття виконавчого провадження №62865397, яка містила вказівку про необхідність виконання рішення протягом 10 робочих днів , надіслана скаржнику у спосіб та у строки, передбачені ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження, судовою колегією не приймаються до уваги.
Нормами чинного Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 (ст. 28) встановлено, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
З огляду на викладене, боржника належним чином повідомлено про відкриття виконавчого провадження.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що несвоєчасне надсилання та неотримання документів виконавчого провадження не є підставою для задоволення скарги відповідно до правил ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" (аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі №908/2559/17).
Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Судом першої інстанції встановлено, що враховуючи, що 24 серпня - це святковий вихідний день, останнім робочим днем строку, встановленого постановою від 20.08.2020 про відкриття виконавчого провадження, був 04.09.2020.
Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Постановою від 08.09.2020 у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду, на стягувача виконавчою службою накладено штраф 1700 грн та зобов`язано протягом 10 робочих днів виконати рішення. Останнім робочим днем строку, встановленого постановою від 08.09.2020 був 22.09.2020.
Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом . У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Частиною 75 Закону України "Про виконавче провадження передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Постановою від 23.09.2020 у зв`язку з повторним невиконанням боржником рішення суду, виконавчою службою на стягувача накладено штраф 3400 грн., а також направлено повідомлення до Великолепетиського відділення поліції Каховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про вчинення боржником - ФОП Таран М.А. кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2020 року на адресу Великолепетиського РВ ДВС надійшла заява стягувача, в якій вона зобов`язується за власний рахунок вчинити всі необхідні виконавчі дії для примусового виконання. 
             Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, тому оцінка можливості виконання таких рішень лежить виключно в площині сумлінності виконавця. 
З огляду на те, що для проведення знесення некапітальної споруди (торгівельного кіоску) не обов`язкова присутність боржника, а потрібна спеціальна техніка та залучення спеціалістів, державним виконавцем було прийнято рішення виконувати вимоги виконавчого документу без участі боржника.
23.09.2020 року за адресами стягувача та боржника, що вказані у виконавчому документі було направлено вимогу про явку 28.09.2020 року о 14.00 год. за адресою: Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Пушкіна, 19 для проведення виконавчих дій з усунення перешкоди у користуванні Сінькевич Тетяною Вікторівною частиною земельної ділянки під торгівельним місцем № "м-7" площею 17,0 кв. м., що знаходиться на території Великолепетиського ринку за адресою Херсонська обл., смт. Велика Лепетиха, вул. Пушкіна, 19, та знесення на зазначеній частині земельної ділянки некапітальної споруди (торгівельного кіоску).
Відповідно до копії фіскального чека від 23.09.2020 дану вимогу направлено боржнику, номер поштового відправлення зазначено 7450200523190.
Згідно трекінгу поштових відправлень Укрпошти позивач отримав зазначену вимогу 25.09.2020, а скаржник отримав вимогу лише 01.10.2020, хоча 28.09.2020 працівник Укрпошти не зміг вручити відправлення боржнику з невідомих причин, які особисто скаржник не пояснив.
Так, Державним виконавцем, в присутності стягувача, 28.09.2020 року о 14.00 год. розпочато вчинення виконавчих дій, для якого було залучено спеціалістів та техніку. Проте у вказаний день рішення виконати не вдалось через технічну неможливість знесення некапітальної споруди (торгівельного кіоску) і постановою державного виконавця виконавчі дії було відкладено на 29.09.2020 року. Некапітальну споруду (торгівельний кіоск) було опечатано печаткою Великолепетиського РВ ДВС Південного МРУ МЮ (м. Одеса). 
29.09.2020 року державними виконавцем продовжено вказану вище виконавчу дію. Таким чином, 29.09.2020 року вимоги наказу у справі №923/713/19 було виконано в повному обсязі, що підтверджується актом державного виконавця з підписом стягувача, що був присутній під час проведення вказаної виконавчої дії.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Великолепетиського РВ ДВС від 30.09.2020 виконавче провадження закінчено.
Доводи апелянта в частині того, що неотримання рішень виконавчого провадження є поважною причиною невиконання судового рішення судовою колегією не приймаються до уваги, з огляду на наступне.
Так, позивач, будучи обізнаним про набрання 30.07.2020 рішенням Господарського суду Херсонської області від 20.12.2019 законної сили, не був позбавлений можливості для отримання інформації про примусове виконання рішення, зокрема, отримати рекомендоване повідомлення №7450200514140, перевірити Автоматизовану систему виконавчого провадження (Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень) та засобами телефонного зв`язку дізнатися чи звернене рішення до примусового виконання, а також отримувати інформацію з Єдиного реєстру боржників, про наявні відкриті відносно нього виконавчі провадження.
Також скаржник не обґрунтував, що перешкодило йому самостійно виконати рішення у справі, яке набрало законної сили ще 30.07.2020, до відкриття виконавчого провадження. Якщо ж боржник чекав поки стягувач звернеться до державної виконавчої служби та державний виконавець винесе постанову про відкриття виконавчого провадження, незрозуміло чому він не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена йому рекомендованим поштовим відправлення з повідомленням про вручення, адже документального підтвердження його відсутності більше місяця за адресою, зазначеною в наказі суду, боржник суду не надав.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що поважними причинами невиконання боржником рішення   можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.
При цьому, застосування такого заходу реагування як винесення постанови про накладення штрафу є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення. (вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду у постановах: від 09.08.2019 №815/1110/19, від 30.09.2020 №815/4579/17)
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі   «Серявін   та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
Судова колегія зазначає, що в даному випадку апелянтом не доведено ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції порушення державним виконавцем при виконанні рішення суду у даній справі вимоги Закону України «Про виконавче провадження».
Судом відхиляються посилання ФОП Таран Л.В. стосовно невиконання ним рішення суду в добровільному порядку після апеляційного перегляду у зв`язку з його подальшим оскарженням у касаційному порядку, оскільки зазначене не звільняє боржника від виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Таким чином, висновки, викладені  в ухвалі господарського суду першої інстанції відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для її скасування.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Таран Миколи Анатолійовича на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020 у справі №923/713/19  слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020 у справі №923/713/19 - без змін.
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника апеляційної скарги
Керуючись ст.ст. 129,   255,   269,   270,   275,   276,   281-284 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Таран Миколи Анатолійовича на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020 у справі №923/713/19 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020 у справі №923/713/19  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбаченими ст.ст.    288,   289 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 25.02.2021 року.

Головуючий суддя                                                          Н.М. Принцевська                 

         Судді:                                                                   Г.І. Діброва
                                                                                                       
                                                                                    А.І. Ярош