ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" лютого 2021 р.                                  Справа№ 920/208/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Яковлєва М.Л.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Куксова В.В. 

за участю секретаря судового засідання: Майданевич Г.А.  

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 09.02.2021 року у справі №920/208/20    (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"
на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2020, повний текст якого складено 01.10.2020
у справі № 920/208/20 (суддя - Жерьобкіна Є.А.)
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Т.М.К." 
до акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" 
про стягнення 465 071,60 грн.

В С Т А Н О В И В:
У березні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Т.М.К." (далі-позивач) звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом про стягнення з акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (далі-відповідач) 546      516,60 грн попередньої оплати та 4      537,00 грн 3% річних. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №3/1800060 від 01.06.2018 щодо передачі товару у погоджений строк.
30.06.2020 позивач подав до Господарського суду Сумської області заяву (вх. № 2133к від 30.06.2020), в якій просить стягнути з відповідача 465      071,60 грн, з яких: 461      430,60 грн попередньої оплати та 3      641,00 грн 3% річних. Тобто, позивачем зменшено розмір позовних вимог, з урахуванням відпуску відповідачем товару на суму 85 086 грн. Також позивачем подано клопотання (вх. № 2134к від 30.06.2020), в якому просив повернути надмірно сплачений судовий збір в сумі 1      287,12 грн, у зв`язку з поданням заяви про зменшення розміру позовних вимог.
В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач вказував на те, що договір діє до 31.12.2020, строк поставки товару у договір не встановлений, тому жодних порушень договірних зобов`язань відповідачем допущено не було. Крім того, після 05.11.2019 уповноважені особи позивача не з`являлися для відвантаження (отримання) металобрухту, про причини неявки або про відсутність наміру забрати товар позивач його не повідомляв.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 23.09.2020 у справі №920/208/20 позов задоволено частково та присуджено до стягнення з акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Т.М.К." 461             430,60 грн попередньої оплати, 6      921,46 грн витрат по сплаті судового збору. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. 
Приймаючи вказане судове рішення суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено обґрунтованість підстав на які він посилається заявляючи позовні вимоги в частині основного боргу. Що стосується іншої частини позовних вимог суд першої інстанції вказав на те, що обов`язок з повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не є грошовим зобов`язанням в розумінні      статті 625 Цивільного кодексу України, а отже, на заборгованість з попередньої оплати не нараховуються 3% річних.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2020 у справі №920/208/20 в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у відповідній частині позовних вимог. Крім того, скаржником заявлено в апеляційній скарзі клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення є незаконне та необґрунтованим, прийняте з неповним з`ясуванням та за недоведеності обставин, що мають значення для справи, а також з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Доводи скаржника загалом будуються на тому, що строк поставки товару не настав та без належної правої підстави позивач відмовився в односторонньому порядку від укладеного між сторонами договору.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2020, справу №920/208/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Куксов В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського від 23.11.2020 відмовлено акціонерному товариству "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" у справі № 920/208/20 у задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2020; апеляційну скаргу акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" у справі № 920/208/20 залишено без руху; повідомлено акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про право на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом подачі доказів сплати судового збору у розмірі 10      382,19 грн.
04.12.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява з доказами сплати судового збору у розмірі 10      382,19 грн.      
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2020 у справі № 920/208/20 та розгляд вказаної апеляційної скарги призначено на 26.01.2021 о 11:15 год.
31.12.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог законодавства України.
Також цього дня через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 у справі №920/208/20 відмовлено в задоволенні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю "Т.М.К." про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.       
18.01.2021 на електрону адресу Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому просить забезпечити проведення всіх судових засідань по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.       
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 у справі №920/208/20 клопотання акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.
Позивач наданим йому процесуальним правом не скористався та у судове засідання, яке відбулося 26.01.2021, не з`явився та своїх представників не направив. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 розгляд апеляційної скарги акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2020 у справі № 920/208/20 відкладено та повідомлено учасників справи, що судове засідання відбудеться в режимі відеоконференції 09.02.2021 об 10:40 год.
02.02.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю "Т.М.К."       надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 у справі №920/208/20 клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Т.М.К." про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.
 09.02.2021 в судовому засіданні представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги та підтримав доводи викладенні у відзиві на апеляційну скаргу. 
Представник відповідача у даному судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.    
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення підлягає частковому скасуванню, з наступних підстав. 
У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.06.2018 між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як продавцем, був укладений договір №3/1800060 (далі-Договір), відповідно до умов якого відповідач зобов`язується передати у власність позивача, а останній зобов`язується прийняти та оплатити на умовах договору продукцію, кількісні та якісні характеристики якої викладені в специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору.
Поставка товару здійснюється узгодженими партіями, відповідно до специфікацій на умовах EXW - склад продавця м. Суми, вул. Горького 58. При тлумаченні умов поставки мають силу Міжнародні правила тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року. Якщо положення договору суперечать Інкотермс - діють положення договору (п. 2.1 Договору).
Датою поставки вважається дата передачі товару покупцю, що вказана у видатковій або товарно-транспортній накладній, якщо товар передається перевізнику (п. 2.2 Договору).
Продавець надає покупцю наступні товаросупровідні документи: видаткову накладну; товарно-транспортну накладну; рахунок - фактуру із зазначенням ціни, вартості партії товару та витрат в залежності від умов поставки (п. 2.3 Договору).
Право власності на товар та ризики переходять від продавця до покупця на дату поставки згідно з пунктом 2.2 Договору (п.2.5 Договору).
Терміни поставки - згідно зі специфікацією (п.2.6 Договору).
У відповідності до п.3.1 (в редакції додаткової угоди № 1 від 18.10.2018) та п. 3.2 Договору, загальна вартість договору складає 3 000 000,00 грн та включає в себе вартість товару і витрати в залежності від умов поставки. При поставці товару партіями оплата товару частинами (платежами) допускається. Покупець здійснює платіж в розмірі вартості партії товару, готового до відвантаження, зазначеного в рахунку (копії), протягом 5 банківських днів з моменту отримання покупцем рахунку (копії) на партію товару. Підставою для направлення рахунку продавцем покупцю є письмова заявка покупця, в якій вказується частина товару відповідно до специфікації договору.
Зобов`язання продавця за договором вважаються виконаними в повному обсязі після поставки товару відповідно до умов, передбачених ст. 2 цього договору. Зобов`язання покупця за договором вважаються виконаними в повному обсязі після надходження на банківський рахунок продавця 100 % загальної вартості договору (пункти 4.4, 4.5 Договору).
Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020 (в редакції додаткової угоди № 1 від 18.10.2018).
Відповідно до специфікації №2 до Договору, відповідач зобов`язався поставити позивачу брухт сталевий негабаритний великоваговий вид 500 у кількості 80 000 кг вартістю 464 000 грн (без ПДВ) та брухт сталевий легковаговий вид 501 у кількості 80 000 кг вартістю 464 000 грн (без ПДВ). Умови поставки - відповідно до п.2.1 Договору; демонтаж, навантаження, транспортування проводиться силами та за рахунок покупця.
25.10.2018 відповідачем виставлений позивачу рахунок №0090015981 від 25.10.2018 на сплату 928      000,00 грн з ПДВ. 
Згідно з гарантійним листом від 26.10.2018       №8-5/270, відповідач гарантує поставку товару згідно з умовами Договору за специфікацією №2 в повному обсязі на умовах демонтажу та само вивозу,а також просить у найкоротші строки здійснити попередню оплату в розмірі 100% за рахунком №0090015981 від 25.10.2018 в сумі 928 000 грн.
Наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №1327 від 29.10.2018, № 1332 від 30.10.2018, № 1337 від 31.10.2018 підтверджується факт попередньої оплати позивачем товару згідно з виставленим рахунком в загальній сумі 928 000 грн. 
Видатковими накладними № 0080011905 від 19.11.2018, № 0080011773 від 19.11.2018, № 0080011932 від 22.11.2018, № 0080011931 від 22.11.2018, №0080011947 від 26.11.2018, № 0080013329 від 14.02.2019, № 0080013531 від 01.03.2019, №0080014854 від 05.11.2019, підтверджується факт поставки відповідачем позивачу       товару на 466      569,40 грн. 
Вказані обставини сторонами не оспорються.
У листі від 22.04.2019 №26 позивач підтвердив зацікавленість в продукції за специфікацією №2, запропонувавши строк поставки (відвантаження продукції з бази відпочинку «Зелений гай») - травень 2019 року.
У листі від 26.04.2019 №8-5/235 відповідач підтвердив можливість поставки демонтованого металевого брухту (вид 501, 500) на запропонованих позивачем умовах.
Листом від 07.05.2019 № 29 позивач звернувся до відповідача з проханням забезпечити з 13.05.2019 по 30.06.2019 заїзд автотранспорту та завезення обладнання позивача на територію бази відпочинку «Зелений гай».
Листом від 05.06.2019 позивач повідомив відповідача про те, що планує забрати демонтований сталевий брухт   в кількості 30 т у період з 06.06.2019 по 20.06.2019.
18.11.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення попередньої оплати в сумі 548  516,60 грн, у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань щодо поставки товару. Проте відповіді на вказану претензію відповідач не надав, доказів протилежного матеріали справи не містять. З огляду на що, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.   
Правовідносини, що виникли між сторонами спору, є господарськими за своєю правовою природою та регулюються нормами параграфа 1      глави 30 Господарського кодексу України та глави 54 Цивільного кодексу України      (поставка, купівля-продаж).
Відповідно до частин першої та другої      ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до      ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі      ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень      статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до      ст. 664 Цивільного кодексу України      обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Згідно з приписами ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього                        Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частин другої та третьої     ст.693 Цивільного кодексу України     якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.                               
Тобто, виходячи з аналізу положень     ст. 693 Цивільного кодексу України                  умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.
При цьому, оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.
Зазначені висновки суду узгоджуються із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 922/2131/19, від 27.11.2019 у справі    № 924/277/19, від 20.02.2019 у справі № 912/2275/17, від 30.07.2019 у справі № 904/4899/18.
Водночас аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/12382/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 справа № 918/631/19).
          У пункті 2.1 Договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється узгодженими партіями, відповідно до специфікацій на умовах EXW- склад продавця м. Суми, вул. Горького 58. При тлумаченні умов поставки мають силу Міжнародні правила тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року. Якщо положення договору суперечать Інкотермс - діють положення договору.
Згідно з Інкотермс-2000 усі терміни для зручності в користуванні, що визначають умови поставки, поділяються на чотири групи: Е, F, C, D.
EXW англ. Ex Works, або Франко завод (…назва місця) - термін інкотермс 2000 та 2010, означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). 
Відповідно до пункту А7. умов поставки ЕХW-EX WORKS/ Франко-завод Інкотермс-2000 продавець зобов`язаний дати покупцю достатнє повідомлення щодо часу і місця, коли і де товар буде наданий у розпорядження останнього.
Як встановлено вище, позивач перерахував відповідачу попередню оплату за товар згідно зі специфікацією №2 в сумі 928    000,00 грн. 
Проте, відповідачем здійснена часткова поставка товару на загальну суму 466 569,40 грн. 
Доказів поставки відповідачем позивачу товару у повному обсязі матеріали справи не містять та відповідачем такі докази не подані. 
При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, строк поставки був погоджений сторонами шляхом обміну листами від 22.04.2019 №26, від       26.04.2019 №8-5/235, від 07.05.2019 № 29, зокрема травень - червень 2019 року.
Листом від 05.06.2019 позивач повідомив відповідача про те, що планує забрати демонтований сталевий брухт       в кількості 30 т у період з 06.06.2019 по 20.06.2019. Проте, товару у вказаній кількості відповідач позивачу не надав, доказів протилежного матеріали справи не містять. Крім того, матеріали справи не містять доказів наявності у відповідача недопоставленого товару.
Також поставка товару у повному обсязі не відбулась ні в травні, ні в червні 2019 року.
Остання поставка товару на суму 45 588 грн (7860 кг) здійснена відповідачем 05.11.2019 за видатковою накладною №0080014854. 
Не зважаючи на звернення позивача до відповідача з претензією про повернення попередньої оплати, останнім не вчинено жодних дій з метою виконання умов Договору, зокрема повідомлення відповідачем про час і місце, коли і де буде наданий у розпорядження позивача товар, що залишився непоставленим. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції, станом на день подання позову зобов`язання з повернення попередньої оплати у сумі 461      430,60 грн відповідач не виконав та доказів повної поставки товару або повернення      частини попередньої оплати не надав.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правомірно присудив до стягнення з відповідача на користь позивача 461      430,60 грн попередньої оплати.
Що стосується висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних, суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком, з огляду на таке.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до      статті 625  Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.      
За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України             грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Отже, правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої      статті 693  Цивільного кодексу України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої      статті 625 цього Кодексу.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19.
Позивач заявив до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 3      641,00 грн за період з 27.11.2019 по 02.03.2020.
Враховуючи прострочення відповідачем грошового зобов`язання, приписи вказаних правових норм, перевіривши поданий позивачем розрахунок та беручи до уваги не надання скаржником контррозрахунку, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі підлягаю задовленню у повному обсязі.  
Таким чином, враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище фактів та положення ст.ст.76-79, 86 ГПК України, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.     
Відповідно до ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У відповідності до ч.1      ст.277 ГПК України      підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.                                    
Враховуючи вищевикладене, а також неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог (3% річних) з прийняттям в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог.  
При цьому, порушень судом першої інстанції норм процесуального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.
Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.    
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1      статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод      зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1      статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод      зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних з прийняттям в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог та викладенням резолютивної частині в редакції цієї постанови, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права. В решті оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.
Судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову та скарги на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 273, 275, 277, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
                                          П О С Т А Н О В И В :
                 1.Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2020 у справі № 920/208/20 залишити без задоволення. 
2.Рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2020 у справі №920/208/20 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та прийняти в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
3.Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Сумьскої області від 23.09.2020 у справі №920/208/20  в наступній редакції: 
«Позов задовольнити повністю. 
Стягнути з акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (вул. Горького, буд. 58, м. Суми, 40004, код ЄДРПОУ 05747991) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Т.М.К." (вул. Лермонтова, буд. 6, кв. 3, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 31836712) 461      430, 60 грн (чотириста шістдесят одну тисячу чотириста тридцять гривень шістдесят копійок) попередньої оплати, 3      641,00 грн (три тисячі шістсот сорок одну гривню нуль копійок) 3% річних, 6      976,07 грн (шість тисяч дев`ятсот сімдесят шість гривень сім копійок) витрат по сплаті судового збору.
Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Т.М.К." (вул. Лермонтова, буд. 6, кв. 3, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 31836712) з Державного бюджету України (рахунок UA868999980313181206083018540, отримувач - Сумська міська отг 22030101, ЄДРПОУ 37970593, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат), код банку отримувача 899998) судовий збір в сумі 1      287,13 грн (одна тисяча двісті вісімдесят сім гривень тринадцять копійок), сплачений платіжною квитанцією №1_12 від 02.03.2020, оригінал якої міститься в матеріалах судової справи № 920/208/20.». 
4.В решті рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2020 у справі №920/208/20 залишити без змін.  
5.Доручити Господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.
6.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги  покласти на скаржника.   
7.Матеріали справи №920/208/20 повернути до Господарського суду Сумської області. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
          Повний текст судовго рішення складено 15.02.2021.  

Головуючий суддя                                                            М.Л. Яковлєв 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                В.В. Куксов