ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/1485/20	

головуючий суддя І інстанції – Сагун А.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної установи "Устинівський виправний центр (№ 37) на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 року в адміністративній справі №340/1485/20 за позовом  Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області  до  Державної установи "Устинівський виправний центр (№ 37)  про стягнення податкового боргу,- 

ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області   звернулось до суду з позовом до Державної установи "Устинівський виправний центр (№ 37)   про стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходу платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 125394.23 грн. та військовий збір в  сумі 52458.37 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 року адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області було задоволено.
 Стягнуто кошти з рахунків у банках обслуговуючих Державну установу “Устинівський виправний центр (№37)” у рахунок погашення суми податкового боргу на користь державного бюджету України на слідуючий рахунок - з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п в сумі 125394,23 грн. та військовий збір в сумі- 52458.37 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна установа  "Устинівський виправний центр (№ 37), звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку, а на податкового агента покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуютья (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.
Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції,  згідно акту про результати документальної планової виїзної перевірки № 2/11-28-13-04/14316942 від 28.01.2019 винесено податкове повідомлення-рішення № 0000231304 від 22.02.2019, яким відповідачу нараховано основного платежу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п - 21434,22 гри., штрафні санкції - 91452,64 гри. та пеня згідно пп. 129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України в сумі -12507,37грн., яке направлено поштою та отримано відповідачем - 27.02.2019 року.
Також, згідно акту про результати документальної планової виїзної перевірки                    № 2/11-28-13-04/14316942 від 28.01.2019 винесено податкове повідомлення-рішення № 0000241304 від 22.02.2019, яким відповідачу нараховано основного платежу з військового збору - 18196,82 грн., штрафні санкції - 25901,12 грн. та пеня згідно п.п.129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України в сумі - 8360,43 гри., яке направлено поштою та отримано - 27.02.2019 року.
Сума грошових зобов`язань за наведеними податковими повідомленнями-рішеннями, відповідачем сплачена не була, у зв`язку з чим податковий орган звернувся до суду з позовом про її стягнення в примусовому порядку.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходу платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 125394.23 грн. та військовий збір в  сумі 52458.37 грн. є правомірним та грунтується на приписах чинного законодавства.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Так, відповідно до п. 59.1, п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
За правилами пункту 95. 4 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Як свідчать встановлені обставини справи, заявлена до стягнення сума податкового боргу була сформована на підставі податкових повідомлень-рішень від 22.02.2019 року               № 0000231304 та № 0000241304.
З матеріаів справи вбачається, що наведені податкові повідомлення-рішення відповідачем в судовому або адміністративному порядку оскаржені не були, що свідчить про узгодженість визначених ними грошових зобов`язань та наявність у відповідача обов`язку по їх сплаті.
В подальшому, податковим органом було сформовано податкову вимогу                                                             від 01.04.2019 року  № 1151-51 на суму 177852,60 гри., яку направлено поштою та отримано уповноваженою особою -09.04.2019 року, що підтверджується листом АТ «Укрпошта» Кіровоградської дирекції ЦВПЗ№7 (а.с.42-43).
Таким чином, з огляду на встановленні обставини щодо наявності у відповідача, на час прийняття рішення судом першої інстанції, непогашеної суми податкового боргу у розмірі 177852.37 гри., що відповідачем не спростовано, та зважаючи на дотримання контролюючим органом порядку стягнення заборгованості, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.
При цьому, посиалння відповідача на протиправність нарахування грошових зобов`язань за наведними податковими повідомленнями-рішеннями, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними, оскільки останні відповідачем оскаржені не були, є діючими, а визначені ними грошові зобов`язання є обовязковими до сплати позивачем.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311 ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної установи "Устинівський виправний центр (№ 37)– залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 року в адміністративній справі №340/1485/20 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених     ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.          

Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко