Дата документу 01.03.2021 Справа № 334/7818/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 334/7818/19                                        Головуючий у 1 інстанції: Баруліна Т.Є.
№ 22-ц/807/319/21                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 березня 2021 року        м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1  до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про усунення перешкод у користуванні власністю, зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ

В листопаді 2019 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про усунення перешкод у користуванні власністю, зняття арешту з майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виданої Департаментом надання адміністративних послуг та розвитку підприємництва Запорізької міської ради від 14.09.2018р., на все належне їй нерухоме майно накладено арешти на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №17675789 від 26.02.2010р. Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 9628906; та на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №21913668 від 25.11.2010р. Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 10534649.

Посилаючись на вищезазначене просила суд, зняти арешт, що був накладений на все її нерухоме та рухоме майно постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Перевєдєнцева Д.О. про арешт майна від 25.11.2010 року №21913668, реєстраційний номер обтяження №10534649, та постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Перевєдєнцева Д.О. про арешт майна від 26.02.2010 року №17675789, реєстраційний номер обтяження №9628906.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2020 року позов задоволено.
Скасовано арешт накладений постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Перевєдєнцева Д.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.11.2010 року, виконавче провадження №21913668, реєстраційний номер обтяження №10534649 від 25.11.2010р., на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
Скасовано арешт накладений постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Перевєдєнцева Д.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.02.2010 року, виконавче провадження №17675789, реєстраційний номер обтяження №9628906 від 17.03.2010р., на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя суду від 21.01.2010р. по цивільній справі №2-880/10 задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 14.14824 від 16.04.2008 р. в розмірі 20318,42 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складало 162547,36 грн., а також судові витрати.
21.01.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по цивільній справі №2-880/10 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволена заява представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову та винесена ухвала про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать відповідачам.

На підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя №2-880/10 від 21.01.2010 року було винесено постанову державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Перевєдєнцева Д.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 26.02.2010 року ВП №17675789, реєстраційний номер обтяження №9628906 від 17.03.2010р.
Постановою державного виконавця від 17.03.2010р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відкритого на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя №2-880/10 від 21.01.2010р. згідно п.8 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним фактичним виконанням згідно виконавчого документа.

08.07.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було ухвалене рішення по цивільній справі №2-1133/2010 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за яким з відповідачів в солідарному порядку було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 29204,77 грн. та судові витрати: держмито 262,44 гри. та ІТЗ в сумі 120 гри., а всього 29587,21 грн.

На підставі виконавчого листа №2-1133/10, виданого 29.07.2010 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя, державним виконавцем Ленінського ВДВС ЗМУЮ, було відкрито виконавче провадження та постановою ВП № 21913668 від 25.11.2010 р. накладено арешт на все майно боржника та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу, реєстраційний номер обтяження №10534649 від 25.11.2010р.
04.05.2011р. державним виконавцем було винесено постанову, якою виконавчий документ №2-1133/10, виданий 29.07.2010р. Ленінським районним судом м.Запоріжжя, повернутий стягувачу.

25.04.2016 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до начальника Дніпровського ВДВС із заявою про надання інформації щодо наявності або відсутності в провадженні ВДВС виконавчих проваджень, у яких вона є боржником та 06.06.2016 року з повторною заявою.
Листом №20843 від 27.04.2016 року за підписом начальника Дніпровського ВДВС Проценко А.Ю. позивачку було проінформовано, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1133 виданого 29.07.2010 року про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми заборгованості 29204,77 грн. 04.05.2011 року державним виконавцем Ленінського ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого листа за №2-1133 виданого 29.07.2010 року Ленінським районним судом стягувачу без виконання, за відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення. Станом на 27.04.2016 виконавчий лист №2-1133 виданий 29.07.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя до Ленінського ВДВС у м. Запоріжжя на виконання не надходив.
06.06.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя із заявою про зняття арешту накладеного Ленінським ВДВС за номером №26530782 від 17.03.2010 та №29393365 від 25.11.2010.

Листом начальника Дніпровського ВДВС №25910 від 09.06.2016 р. ОСОБА_1 було повідомлено, що згідно до п.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому) органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про - визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого упровадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, тому на підставі вище викладеного, арешт не може бути знятий.
18.11.2018 року Листом Начальника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя №40801 позивача повідомлено, що на виконанні у цьому відділі перебували виконавче провадження № 21913668 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми заборгованості у розмірі 29 204,77 грн.; виконавче провадження №17675789 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать ОСОБА_1 в межах забезпечення позову. 25.11.2010 та 17.03.2010 в межах вищевказаних виконавчих проваджень на все майно боржника було накладено арешти. Станом на 18.11.2018р. виконавчі провадження №21913668 та №17675789 знищені на підставі п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Перевірити їх матеріали неможливо. Запропоновано звернутись до суду.

Вказана інформація про наявність арештів також підтверджується відомостями, що містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, про що надана інформаційна довідка № 137733633 від 14 вересня 2018 р.

Судом першої інстанції досліджені матеріали справи Ленінського районного суду м. Запоріжжя №2-1133/2010 (провадження №4-с/334/16/18; №4-с/334/14/17)

Задовольняючи вимоги про зняття арешту, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи на виконанні у виконавчій службі не перебувають виконавчі документи стосовно позивачки.

Посилання судом першої інстанції на те, що повідомлення в листі № 40801 від 18.11.2018р. виконавчою службою того факту, що документи по виконавчим провадженням №21913668 та №17675789 в рамках яких були накладені арешти - знищені, свідчить про те, що такі виконавчі провадження вже більш ніж три роки закінчені, є лише припущенням.

Висновок суду про те, що «жодної необхідності в збереженні накладеного арешту в подальшому судом не встановлено, жодні законні права чи інтереси будь-якого в цьому випадку не захищаються, навпаки вони порушуються у Позивача, який позбавлений вільно розпоряджатись своїм майном», зроблений без дослідження питання про те, чи виконаний позивачкою обов`язок задля забезпечення виконання якого було накладено арешт.

У апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що виконавчий лист про стягнення з позивача заборгованості не виконаний, його було повернено стягувачеві у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

Разом з тим порядок та підстави повернення виконавчого документа стягувачу були врегульовані статтею 47 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції Закону від 04 листопада 2010 року N 2677-VI, згідно з якою повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.
Вказана норма Закону не передбачала зняття державним виконавцем арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно зі статтею 49 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції Закону від 04 листопада 2010 року N 2677-VI повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для закінчення виконавчого провадження.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 січня 2018 року у справі №910/8019/15-г.

Положення Закону «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин передбачало зняття арешту лише у випадку закінчення виконавчого провадження виконанням, або повернення виконавчого документу суду, який його видав.
Повернення виконавчого документа стягувачеві не тягне зняття арешту , позаяк залишається невиконаним обов`язок, покладений на боржника судовим рішенням.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2020 рокупо цій справі скасувати.
Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1  до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про усунення перешкод у користуванні власністю, зняття арешту з майна, - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 
Повний текст постанови складено 1 березня 2021 р.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

                                                                               О.З. Поляков