УХВАЛА

11 січня 2021 року 
м. Київ
Справа №  922/1878/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррос-Транс" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.11.2020 (головуючий суддя Барбашова С.В., судді Істоміна О.А., Пелипенко Н.М.) та ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.09.2020 (суддя Калініченко Н.В.) у справі № 922/1878/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррос-Транс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Васищевський завод рослинних олій"
про стягнення заборгованості у розмірі 2 528 886,76 грн,

ВСТАНОВИВ:
26.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укррос-Транс" надіслало безпосередньо на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.11.2020 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.09.2020 про відмову у забезпеченні позову у справі № 922/1878/20.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.
Ухвала суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову (п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України ) після її перегляду в апеляційному порядку не належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу.
Отже, касаційну скаргу у даному випадку подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією                № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).
Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики
Зважаючи на викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі                                 № 922/1878/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррос-Транс" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.11.2020 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.09.2020 на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.
Суд зазначає, що дану ухвалу винесено в межах розумного строку з урахуванням перебування судді Міщенка І.С. на лікарняному. 
Керуючись статтями 234, 255, 287, 293, 304 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 922/1878/20 за касаційною Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррос-Транс" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.11.2020 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.09.2020 у вказаній справі.
2. Скаржнику надіслати копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, в тому числі платіжне доручення № 7937 від 25.11.2020 на суму 2 102,00 грн, а іншим учасникам справи - копію ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                Суховий В.Г.
Судді                                                                                                                   Берднік І.С.
                                                                                                         Міщенко І.С.