РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року
м. Рівне

Справа № 570/5766/18
Провадження № 22-ц/4815/79/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого Ковальчук Н. М.        
суддів: Гордійчук С. О., Шимківа С. С.,
секретар судового засідання - Пиляй І. С., 

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах
дітей Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області 
  (як орган опіки та піклування)

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 12 жовтня 2020 року у складі судді Красовського О. О., постановлене в м. Рівне, повний текст рішення складено 17 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_3 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області (як орган опіки та піклування), про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення способів участі у їх вихованні. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що є батьком спільних із відповідачкою дітей: сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 . З відповідачкою шлюб був розірваний на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 10.11.2016 року, і після розірвання шлюбу відповідачка почала створювати позивачеві перешкоди у спілкуванні з дітьми, зокрема, не надає позивачеві можливості з ними бачитися, приймати участь у вихованні дітей. Просив суд ухвалити рішення, яким визначити спосіб участі позивача у вихованні дітей: щонеділі з 13 до 18 год.; щотижня з сином ОСОБА_6 з суботи 17 год. до неділі 13 год.; у день народження сина ОСОБА_6 , щорічно, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17 до 19 год.; у день народження доньки ОСОБА_7 , щорічно, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 17 до 19 год.; щорічно у літній період (1 червня - 30 серпня) на 12 днів для оздоровлення дітей за попередньою узгодженістю з матір`ю дітей; у дні релігійних світ - Різдво, Великдень, Трійця, а також на Новий рік - щорічно з 15 до 18 год.; у день народження позивача, щорічно, ІНФОРМАЦІЯ_6 з 16 до 19 год.., а також встановити, що у дні, призначені для побачення з дітьми, позивач буде забирати їх у визначений час біля помешкання проживання дітей та повертати їх у визначений час до цього ж помешкання, при цьому враховуючи погодні умови; забезпечить безпеку дітей від застуди, промокання та інших негативних наслідків. Матір дітей повинна заздалегідь попередити батька дітей про можливу хворобу дітей. При цьому позивач зобов`язується турбуватися про безпеку дітей, здоров`я та харчування. 

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 12 жовтня 2020 року вказаний позов задоволено частково. Визначено наступний спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дітей: сина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та доньки ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ):
?перші шість місяців, з метою адаптації дітей, у формі зустрічей: перша та третя субота місяця з 13.00 до 17.00 год. в присутності матері дітей;
?в подальшому для ОСОБА_6 - перший та третій тиждень місяця з 17.00 год. суботи до 13.00. год. неділі за місцем проживання батька, без присутності матері дитини, за умови дотримання режиму дня та харчування, з обов`язковим поверненням до місця проживання за згодою дитини;
?в день народження дітей, щорічно ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_4, за місцем проживання дітей, з 17.00 год. до 18.00. год.;
?в день народження батька дітей, щорічно ІНФОРМАЦІЯ_5, за місцем проживання батька, з 17.00 год. до 18.00. год.;
?релігійні та державні свята - за домовленістю з мамою дітей;
?щорічне оздоровлення дітей - за домовленістю з мамою дітей. 
Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми. 
У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовлено. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом правом дитини, яка проживає окремо від батьків або одного з них, на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, та обґрунтоване належними і достовірними доказами на підтвердження того, що відповідачка свідомо чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з їхніми дітьми та участі в їх вихованні.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування фактичних обставин справи, та недоведеності обставин, якими воно обґрунтоване, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що відповідач внаслідок зловживання алкоголем та наркотичними речовинами з 2006 року є психічно хворим та перебуває на обліку у КЗ «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення», а його агресивна поведінка стала причиною розпаду їхньої сім`ї. Зазначає, що факти насилля з боку ОСОБА_1 підтверджуються відповіддю Рівненського відділу поліції від 17.10.2019 року на адвокатський запит та постановою Рівненського районного суду Рівненської області у справі № 570/552/15-п, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї. Покликається на норми Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», яким передбачено обов`язковість охорони психічного та фізичного здоров`я дитини при визначенні способу участі батьків у вихованні, спілкування з дитиною. Додає, що такі зустрічі мають проводитися в спокійній та безпечній обстановці, що в даному випадку є неможливим з огляду на агресивну поведінку відповідача. Вказує на порушення судом процесуальних норм, які виявилися в наступному: 1) задовольнивши клопотання про допит свідків, яке було подано стороною відповідача у підготовчому судовому засіданні, суд, однак в судовому засіданні під час розгляду справи по суті це клопотання відхилив; 2) суд прийняв до уваги Висновок органу опіки і піклування Рівненської РДА поза межами передбаченого законом строку для подання доказів. З наведених міркувань просить скасувати рішення суд першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, таким, що задовольняє інтереси і його, і дітей, а апеляційну скаргу - безпідставною, у зв`язку з чим просить її відхилити, а рішення місцевого суду залишити без зміни.

Дослідивши матеріали та обставини справи  на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками двох дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 10.11.2016 року.

Розпорядженням голови Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області № 556 від 14.12.2016 року були визначені способи у спілкуванні та вихованні дітей.

Попри це розпорядження відповідачка лише двічі надала позивачеві дітей для побачень, після чого заборонила спілкування позивача з дітьми. Зазначена обставина не оспорюється та визнається стороною відповідача. Таку відмову у спілкуванні дітей з їхнім батьком відповідачка обґрунтовувала тим, що позивач вчиняв фізичне та психічне насильство у сім`ї.

За положеннями ст.ст. 141, 150, 159 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Наведені норми закону свідчать про гарантованість можливості батькам спілкуватися з їхніми дітьми, а відтак поведінка відповідачки, яка проявляється у вчиненні перешкод у спілкуванні позивача з їхніми спільними дітьми, що вона визнає і що в силу положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню, є такою, що порушує права відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що спілкування дітей з батьком не є безпечним для них, оскільки він вчиняв сімейне насильство, є психічно хворим, апеляційним судом віл хиляються з огляду на підтвердження таких посилань належними доказами. Так, згідно довідки КЗ «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» № 2375 від 02.12.2019 року ОСОБА_1 за станом здоров`я не протипоказано виконання батьківських обов`язків (а.с. 63).

Покликання апелянта на обставини притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім`ї) не можуть бути підставою для заборони спілкування з дітьми, оскільки згідно з постановою Рівненського районного суду від 20.02.2015 року у справі № 570/552/15-п такі дії мали місце 11.01.2011 року. Зауваження про те, що у постанові суду має місце описка, і що ці дії мали місце саме 11.01.2015 року суд не бере до уваги, оскільки зазначене судове рішення набрало законної сили, а із заявою про виправлення описки ні потерпіла, ні її представник до суду не зверталися. 

Відхиляючи апеляційну скаргу, апеляційний суд також враховує поведінку позивача щодо своїх дітей, яка, виражається, зокрема, в тому, що він робив спроби надання матеріальної допомоги на утримання дітей, проте відповідачка тричі повертала позивачеві грошові перекази (відмовлялася від отримання аліментів) у загальній сумі 3000 грн.. Крім цього, відповідачка не відповідає на телефонні дзвінки позивача, приховує місце перебування дітей, вводила в оману державні органи щодо місця свого проживання та проживання дітей. 

Наведені обставини вказують на те, що позовні вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми є обґрунтованими та підтвердженими встановленими у судовому засіданні обставинами.

Суд також бере до уваги Висновок органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області № вих-3453/06/01-57/20 від 06.10.2020 року, яким були визначені способи участі позивача у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, і яких не містить посилань на те, що таке спілкування дітей з батьком суперечитиме їх інтересам.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. 

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції  були правильно, всебічно і повно встановлені  обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 12 жовтня 2020 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 січня 2021 року.

Головуючий                                                        Ковальчук Н. М.

Судді:                                                                Шимків С. С.
                                       
                                       Гордійчук С. О.