Справа № 465/1278/16-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М. 
Провадження № 22-ц/811/2082/20                         Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В. 
Категорія:68

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       25 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,
секретаря: Сеньків Х.І.,
з участю ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 17 червня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року у справі №465/1278/16-ц,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2020 року ОСОБА_1 подав заяву перегляд за нововиявленими обставинами рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року у справі №465/1278/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права спільної сумісної власності на автомобіль, визнання права власності.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 17 червня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року у справі №465/1278/16-ц,- відмовлено.
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена без його участі, про дату та час розгляду справи його належним чином не було повідомлено. 
Зазначає, що ним подавалась заява про продовження строку на подання доказів та вважає, що суд першої інстанції повинен був відкласти розгляд справи. 
Посилається на те, що йому не було відомо про розгляд справи у суді першої інстанції та рішення, яким було вирішено питання про його права та його майно.
Стверджує, що ним не подавались жодні заяви від 12 квітня 2016 року про визнання позову, оскільки під час розгляду справи він перебував у місцях позбавлення волі. 
Зазначає, що після звільнення з місць позбавлення волі в нього склались важкі життєві обставини, що позбавило його можливості подати заяву в строк, однак судом першої інстанції цього не було враховано при постановленні оскаржуваної ухвали. 
Просить переглянути рішення Франківського районного суду від 13 квітня 2016 року, скасувати його та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
17 лютого 2021 року на адресу апеляційного суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_2 щодо заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року, у якій вона заперечує заяву ОСОБА_1 .
Зазначала, що на письмових поясненнях про визнання позову (а.с.10) стоїть підпис ОСОБА_1 . Не виключно, що підготовкою цих пояснень на комп`ютері, роздрукування на принтері, надання ОСОБА_1 на підпис, подання їх в суд займався представник останнього. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Франківського районного суду м. Львова у справі №465/1278/16-ц від 13 квітня 2016 року встановлено юридичний факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 2009 року по березень 2011 року.
Визнано об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль марки INFINITI FX 35, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , спальний мебельний гарнітур (двохспальне ліжко, дві тумбочки, трьох дверна шафа), виготовлений з екзотичних порід дерева, мобільний телефон марки «Верту», в позолоченому корпусі – імеі НОМЕР_2 , пральну машину «Індезіт», телевізор Самсунг, газову плиту «Альпарі», холодильник «Снайге», розкладний диван, ноутбук «DELL» №РР41С, нетбук «НР», золотий наручний годинник, золотий ланцюжок, дорожню сумку Версаче.
Визнано за ОСОБА_2 , право власності на автомобіль марки INFINITI FX 35, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на спальний мебельний гарнітур (двохспальне ліжко, дві тумбочки, трьох дверна шафа), виготовлений з екзотичних порід дерева, мобільний телефон марки «Верту», в позолоченому корпусі – імеі НОМЕР_2 , пральну машину «Індезіт», телевізор Самсунг, газову плиту «Альпарі», холодильник «Снайге», розкладний диван, ноутбук «DELL» №РР41С, нетбук «НР», золотий наручний годинник, золотий ланцюжок, дорожню сумку Версаче..
31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення (а.с.39).
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року відмовлено у відкритті провадження за вищевказаною скаргою (а.с.44).
27 листопада 2019 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу на рішення Франківського районного суду м. Львова у справі №465/1278/16-ц від 13 квітня 2016 року із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.47-48).
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за вищевказаною скаргою (а.с.53).
Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Пунктом 1 частини 2 ст. 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду рішення, постанови або ухвали суду за нововиявленими або виключними обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
За змістом наведеної норми процесуального права, до нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких грунтуються вимоги та заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.
Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06 лютого 2018 року № 816/4947/14, від 13 лютого 2018 року № 815/756/14, від 6 березня 2018 року у справі № 484/2634/14-а, від 14 травня 2019 року у справі № 826/14797/15.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Другий критерій для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду становить доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.
Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі "Желтяков проти України" ("Zheltyakov v. Ukraine", заява № 4994/04, § 42-43)).
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка грунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.
Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Вказане узгоджується зі правовою позицією, викладеною у постанові ВС від 27 червня 2019 року у справі № 541/2460/16-ц
Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.
Із пунктів 27, 28 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі № 69529/01 "Праведная проти Росії" (Pravednaya v. Russia) та пункту 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06 грудня 2005 року у справі № 19960/04 "Попов проти Молдови" (Popov v. Moldova) вбачається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи.Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру, (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»),
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року у справі №465/1278/16-ц за ноновиявленими обставинами, оскільки обставини, на які він посилається у своїй заяві від 12 травня 2020 року, зокрема те, що він не подавав письмових пояснень на позовну заяву ОСОБА_2 про визнання позову (а.с.10) не є нововиявленою у розумінні ст. 423 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 17 червня 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 15 березня 2021 року.

Головуючий:                                                                Савуляк Р.В.

Судді:                                                                        Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.