КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 362/7080/18
провадження № 22-ц/824/713/2021 
28 січня 2021 року                                                                                                       м. Київ
Київський апеляційний суд  у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Кирилюк Г.М.,
суддів:  Рейнарт І. М.,  Семенюк Т. А. 
при секретарі Гайворонському В. М.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 - адвоката  Щудли Андрія Михайловича на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області  від 19 листопада 2020 рокуу складі судді Лебідь - Гавенко Г. М.,
 
встановив:
 
Заочним рішенням  Васильківського  міськрайонного  суду  Київської області від  08 квітня  2019 року  позов  ОСОБА_1   задоволено. Стягнуто  з ОСОБА_2 на користь   ОСОБА_1    заборгованість  за договором  позики  від 07  грудня  2017 року   у розмірі 2 200  доларів США, що станом на 06 червня  2018 року  за  офіційним курсом  НБУ становить  57 552 грн, та  судовий збір  у розмірі  704,80 грн. 
15.10.2020 представник ОСОБА_1 - адвокат  Щудла  А. М.   звернувся до  суду  з заявою, в якій просив  видати  дублікат виконавчого документа про стягнення  з ОСОБА_2 на користь   ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 2 200  доларів США, що еквівалентно              57 552 грн.
Посилався на  ті підстави, що   03.06.2019 на виконання вищевказаного  судового  рішення    було видано  два виконавчих  листи -  про стягнення  суми боргу та судового  збору. 
25.06.2019 стягувачем засобами поштового зв`язку на адресу Васильківського міськрайонного  відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області направлено  дві заяви про  примусове виконання  рішення  суду - щодо стягнення суми боргу  та судового  збору. 
18.02.2020 на адресу Васильківського міськрайонного  відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області представником  стягувача  направлено  заяву, відповідно  до якої  органу виконавчої служби  було повідомлено реквізити для  перерахування  стягнутих  з боржника  коштів,  а також  стягувач просив повідомити, які  виконавчі дії були вчинені з метою  примусового  виконання  рішення  суду. Відповідь на вказану  заяву надана  не  була. 
24.07.2020 на адресу  органу  виконавчої служби надіслано адвокатський запит, на  який 03.08.2020  було  отримано відповідь, що виконавчий лист  №362/7080/18  від  08.04.2019 про стягнення   боргу  в розмірі  2 200  дол. США, що  еквівалентно  57  552 грн,    до  відділу не надходив та на  виконанні  не  перебуває.   У Васильківському   МР ВДВС Центрального  міжрегіонального  управління  Міністерства юстиції  перебувало виконавче  провадження ВП №59538655 з примусового виконання виконавчого листа №362/71132/19 від 03.06.2019,  виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 704, 80 грн. 
З огляду на те, що  строк  пред`явлення втраченого  виконавчого  документу про  стягнення  з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1    суми боргу  в розмірі  2 200 доларів США, що  еквівалентно 57 552 грн, станом на  дату  подачі даної заяви не  сплинув,  керуючись  п.п. 17.4 п.1 розділу  ХІІІ  "Перехідні  положення" ЦПК  України просив заяву задовольнити.
 Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області  від 19 листопада 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Щудла А. М. просить скасувати ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області  від 19 листопада 2020 року та постановити нову, якою заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Вважає, що суд першої інстанції неправильно з`ясував обставини справи, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.
Свої  доводи мотивує тим, що на адресу органу виконавчої служби  було направлено два виконавчі листи.  Виконавчий лист про стягнення суми боргу  було втрачено під час пересилання.  В якості доказів втрати виконавчого  листа  стягувачем надано докази його  направлення  до органу  виконавчої служби, а також  відповідь  на адвокатський запит,  з якої  вбачається, що   вказаний виконавчий лист  не  надходив та на  виконанні не  перебуває. Заява про видачу дубліката виконавчого листа подана  в межах  строку   його пред`явлення  до виконання. Судове рішення боржником не  виконано. Відмова у видачі дубліката виконавчого  листа  фактично  позбавляє  стягувача  можливості отримати присуджену  йому суму боргу  та унеможливлює  виконання  рішення  суду. 
Правом надання відзиву на апеляційну скаргу   ОСОБА_2   не скористався.
В  судовому  засіданні представник  ОСОБА_1 - адвокат Щудла А. М. апеляційну  скаргу  підтримав та просив її задовольнити. 
Боржник ОСОБА_2    в судове  засідання  не  з`явився,  про  день, час та місце  розгляду справи  повідомлений судом  належним чином  (а.с. 124).
Заслухавши представника  ОСОБА_1 - адвоката Щудлу А. М., вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів  дійшла висновку,  що апеляційна  скарга  підлягає задоволенню з огляду на таке. 
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).
Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відмовляючи у задоволенні  заяви про  видачу  дубліката виконавчого  листа, суд першої інстанції  виходив з  недоведеності  тієї обстави,  що  заявником  не  надано   належних та допустимих доказів, що  ним дійсно  втрачено  оригінал  виконавчого  листа про стягнення  суми боргу   в розмірі  2 200 дол. США, оскільки з опису вкладень у цінний лист від 25.06.2019 до    органу  державної виконавчої служби було  направлено  лише один виконавчий лист. Згідно постанови   про закінчення виконавчого провадження  від 12.11.2019  рішення суду в частині  стягнення 704,80  грн  виконано.  Надана до заяви копія виконавчого  листа   про стягнення суми боргу  в розмірі  2 200  дол. США  містить відмітку: "згідно  з оригіналом".
Колегія суддів не  погоджується  з такими  висновками    суду  першої  інстанції. 
Як вбачається  з матеріалів справи та встановлено  судом, заочним рішенням  Васильківського  міськрайонного  суду  Київської області від  08 квітня  2019 року  позов  ОСОБА_1   задоволено. Стягнуто  з ОСОБА_2 на користь   ОСОБА_1    заборгованість  за договором  позики  від 07  грудня  2017 року   у розмірі 2 200  доларів США, що станом на 06 червня  2018 року  за  офіційним курсом  НБУ становить  57 552 грн, та  судовий збір  у розмірі  704,80 грн. 
На  підставі  вказаного  судового  рішення  03.06.2019 судом  було  видано  два виконавчих листа, які  отримано  представником   ОСОБА_1   18.06.2019 (а.с.43).
Звертаючись  з завою про  видачу дубліката виконавчого  листа,  представник ОСОБА_1   посилався на те, що  25.06.2019 засобами поштового зв`язку на адресу Васильківського міськрайонного  відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було  направлено  дві заяви про  примусове виконання  рішення  суду - щодо стягнення суми боргу  та щодо  стягнення  судового  збору. 
Як пояснив представник   ОСОБА_1   в судовому засіданні,  до  заяви про видачу дубліката виконавчого  листа ним було  подано  лише  докази направлення до  відділу   державної виконавчої служби   оригіналу виконавчого листа  про стягнення  суми боргу в розмірі   2 200  доларів США, що станом на 06 червня  2018 року  за  офіційним курсом  НБУ становило  57 552 грн. Докази направлення   іншого  виконавчого  листа  до заяви не  додавались,  оскільки  вони не стосувались  підстав поданої заяви. 
Суд першої  інстанції  вказаного не врахував та дійшов необґрунтованого висновку, що  на адресу виконавчої  служби було  направлено  лише  одну  заяву про  примусове виконання   рішення  суду з  оригіналом виконавчого  листа, який стосувався стягнення 704,80 грн, оскільки  опис вкладення у цінний лист  від  25.06.2019 такого   посилання  не  містить. 
Наявність  постанови старшого  державного виконавця Васильківського  міськрайонного  відділу  державної виконавчої служби Головного територіального  управління  юстиції  у Київській області  про  закінчення виконавчого  провадження №59538655 від  12.11.2019 з  примусового виконання  виконавчого  листа №2/362/1132/19, виданого  03.06.2019, про стягнення  боргу  в розмірі  704,80 грн, не  спростовує  тієї обставини, що  на адресу цієї виконавчої служби було надіслано також виконавчий лист про стягнення суми боргу  в розмірі  2 200  дол. США,  який згідно  відповіді   Васильківського  міськрайонного  ВДВС Центрального  міжрегіонального  управління  Міністерства юстиції  (м. Київ)  до  відділу  не  надходив та на виконанні  не  перебуває, що  є  свідченням  його  втрати. 
Відповідно  до ч.1 ст.12 Закону  України "Про виконавче провадження" в редакції, що  діяла  на  час набрання  судовим рішенням  законної сили, виконавчі документи  можуть  бути пред`явлені  до примусового виконання  протягом  трьох  років, крім  посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
З огляду  на  те, що  стягувач  звернувся до  суду з  заявою про   видачу дубліката  виконавчого  листа  до закінчення строку,  встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання,    до  поданої  заяви  надав належні докази того, що  виконавчий лист на виконанні  не  перебуває  та він був   втрачений,    посилання  суду  першої інстанції на   додану до   заяви копію виконавчого  листа, який містить відмітку "згідно  з оригіналом", як на доказ  того, що  останній знаходиться  у заявника та  його втрачено  не  було, є необґрунтованим. 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції при постановленні ухвали неповно з`ясовані обставини справи, не оцінені надані докази, неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення  заяви. 
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд 
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу  представника  ОСОБА_1 - адвоката  Щудли Андрія Михайловича задовольнити.
Ухвалу Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області  від 19 листопада 2020 року  скасувати.
Постановити нове судове рішення.
Заяву  ОСОБА_1 задовольнити. 
Видати дублікат виконавчого листа на виконання заочного рішення Васильківського  міськрайонного  суду  Київської області від 08 квітня  2019 року   в справі  №362/7080/18,   яким з ОСОБА_2   на користь   ОСОБА_1 стягнуто   заборгованість  за договором  позики  від 07  грудня  2017 року   у розмірі 2 200  доларів США, що станом на 06 червня  2018 року  за  офіційним курсом  НБУ становить              57 552 грн.
Постанова набирає законної сили з дня  її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  складення  повного судового  рішення.
Повний текст постанови складено  28 січня  2021  року.
 
Суддя-доповідач                                                  Г.  М. Кирилюк
 
Судді:                                                                    Т.  А. Семенюк
                                              
                                                                                І.  М. Рейнарт