Справа № 760/30525/19                                          Головуючий в суді І інстанції - Зелінська М.Б. 
 Провадження № 33/824/157/2021                         Доповідач - Миколюк О.В. 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К  Р А Ї Н И
29  січня 2021  року                                                                                                           м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В., 
 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову судді Солом`янського районного суду м.Києва  від 22 листопада 2019 року, - 
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Солом`янського районного суду м.Києва  від 22 листопада 2019 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384,20 грн.
 
Згідно з постановою суду,  відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №336953 від 18.10.2019 року, ОСОБА_1 18.10.2019 року о 01 год. 50 хв., керував автомобілем марки «BMW 318» д/з НОМЕР_1 , в м. Києві по Столичному шосе, 85-А, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: координація рухів, зіниці очей не реагують на світло. 
Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду,  ОСОБА_1  в апеляційній скарзі просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтуванні вказує, що 18.10.2019 року дійсно був зупинений працівниками поліції та вони виявили застереження про перебування його з явними ознаками алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд в медичному закладі, та він наполіг на проходженні огляду на місці зупинки транспортного засобу за  допомогою алкотестеру «Драгер», на що працівники поліції змінили свої підозри та вказали, що він перебуває з явними ознаками наркотичного сп`яніння, на що він сказав, що погоджується поїхати до медичного закладу для перевірки його лікарем-наркологом, однак працівники поліції поставили його перед фактом про те, що витратили на нього багато часу та складають протокол за ч.1  ст.130 КУпАП, у зв`язку з його відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та роз`яснили йому право самостійного звернення до лікарні для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Звертає також увагу, що після складення на нього протоколу, він  не був відсторонений від керування транспортним засобом.   
Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_1 про розгляд апеляційної скарги був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи від нього не надходило, тому вважаю за можливе розгляд апеляційної скарги  ОСОБА_1 провести у відсутність апелянта.
Заслухавши доповідь судді,вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону судом першої інстанції в повній мірі дотримано не було.
Так, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.
Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_1 , 18.10.2019 його автомобіль було зупинено поліцейськими, та після більш ніж годинної розмови, поліцейські, без проведення відповідного огляду, спочатку звинуватили його про перебування з явними ознаками алкогольного сп`яніння, потім, вказали, що він перебуває з явними ознаками наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд в  медичному закладі, однак працівники  поліції не реагували та запросивши свідків, склали протокол про адміністративне правопорушення, звертає увагу, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Під час апеляційного розгляду було проглянуто відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що працівники поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення залучили двох свідків та оформили матеріали за ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому, за участю свідків працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, крім того, на запитання одного із свідків, з явними ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння перебуває ОСОБА_1 , працівники поліції однозначної відповіді не надали. 
Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій має містити поряд з даними про особу правопорушника і прізвища, адреси свідків, які підписують протокол.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, якщо такий огляд був проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, то він, згідно ч.5 ст.266 КУпАП, вважається недійсним. 
            Оскільки ОСОБА_1 в апеляційній скарзі заперечив факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, то протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП вважається таким, що складений з порушеннями  вимог діючого законодавства, так як містить відомості, які не відповідають фактичним обставинам справи, і не може вважатись належним та допустимим доказом.
Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.
Однак, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, висновок судді першої інстанції про визнання  ОСОБА_1 винним за ч.1 ст. 130 КУпАП є таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження-закриттю за відсутності в діях  ОСОБА_1  події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
      Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити.
Постанову судді Солом`янського районного суду м.Києва  від 22 листопада 2019 року щодо   ОСОБА_1  - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1    складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
           Суддя                                                               О.В. Миколюк