П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/4914/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Віятик Наталія Володимирівна  
Суддя-доповідач -  Іваненко Т.В.   
14 січня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Іваненко Т.В. 
суддів:  Сторчака В. Ю.  Граб Л.С. , 
за участю: 
секретаря судового засідання: Черняк А.В.,
представника відповідача: Паламарчука В.В.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року  (місце ухвалення рішення - м.Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання бездіяльності неправомірною, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду  з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)  про визнання бездіяльності неправомірною.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо невчасного надсилання постанови від 31.08.2020 ВП № 62756379, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Колегією суддів встановлено, що  на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебувало виконавче провадження № 62756379 із виконання в виконавчого листа по справі № 120/1425/20-а виданого 17.07.2020 Вінницьким окружним адміністративним судом про зобов`язання начальника Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розглянути скаргу ОСОБА_1 від 24.09.2019 з дотриманням положень Закону України "Про звернення громадян", зокрема ст. 18-19, з урахуванням правових висновків суду, викладених в даному рішенні, а також направити ОСОБА_1 відповідь на електронну пошту, вказану ним у скарзі від 24.09.2019 року.
Рішення суду в частині зобов`язання начальника Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розглянути скаргу ОСОБА_1 від 24.09.2019 з дотриманням положень Закону України "Про звернення громадян" - допустити до негайного виконання».

08.07.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62756379.
Так, на скаргу позивача про неналежні реквізити в супровідних листах від 07.08.2020, відповідачем  винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі від 31.08.2020, яка супровідним листом  від 31.08.2020 за № 7676/1/2.3-22/1 була направлена позивачу.
Дана постанова позивачу була надіслана лише 03.09.2020, згідно поштового штемпеля на конверті, а не наступного робочого дня, як того вимагає положення ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон від 02.06.2016 року № 1404-VIII).

Позивач, не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, звернувся за захистом своїх прав з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції  погодився з доводами позивача про те, що відповідач не виконав вимог статті 28 Закону від 02.06.2016 року № 1404-VIII, чим допустив протиправну бездіяльність. 

Колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Пунктом 1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно частини 1 ст. 28 цього закону, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

В розумінні статті 28 Закону від 02.06.2016 року № 1404-VIII, документами виконавчого провадження є постанови виконавця та інші документи виконавчого провадження, що були створені виконавцем чи за його участі. При цьому саме поняття «матеріалів виконавчого провадження» є узагальнюючим та стосується всіх документів, які містяться у виконавчому провадженні (як тих, що створені виконавцем так і тих, що надані сторонами виконавчого провадження чи отримані від інших осіб).
Отже, у разі винесення виконавцем постанови про виправлення помилки у процесуальному документі у виконавчому провадженні, направленню сторонам виконавчого провадження підлягає саме ця постанова, як документ виконавчого провадження.

Так, 31.08.2020 заступником начальника Управління - начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)  винесено постанову  про виправлення помилки у процесуальному документі в межах виконавчого провадження № 62756379.
Листом № 7676/2.3-22/1 від 31.08.2020 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області направило ОСОБА_2 постанову від 31.08.2020 про виправлення помилки у процесуальному документі ВП №62756379.
Отже, в силу положень ст. 28 Закону від 02.06.2016 року № 1404-VIII постанова від 31.08.2020 про виправлення помилки у процесуальному документі ВП №62756379 мала бути направлена на адресу позивача не пізніше наступного робочого дня після винесення вищевказаної постанови - 01.09.2020.
В спростування доводів позивача відповідачем надано реєстр  вихідної кореспонденції № 1 за 01.09.2020. Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, такий реєстр не є належним доказом вчасного відправлення відповідачем постанови від 31.08.2020р., натомість спростовується наявним в матеріалах справи копією конверта із відбитком штемпеля поштового відділення  із зазначенням дати відправлення  - 03.09.2020.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
У відповідності з ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Апеляційний суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 січня 2021 року.

Головуючий	 	 	Іваненко Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сторчак В. Ю.    Граб Л.С.