ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

10 березня 2021 року                                                                        м.Суми
                                                               Справа №583/4762/18 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/384/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Собини О. І. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації апарату Тростянецької міської ради Манченко Ольги Олександрівни,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 вересня 2019 року, ухвалене у складі судді Плотникової Н.Б. в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області, 

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації апарату Тростянецької міської ради Манченко Ольги Олександрівни, третя особа: виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області, про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації апарату Тростянецької міської ради Манченко О.О. безпідставно припинила речові права на нерухоме майно, а саме на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно недостовірні відомості про те, що речові права на її квартиру належать на праві комунальної власності виконавчому комітету Охтирської міської ради.
Зазначає, що вищевказана квартира, на підставі договору купівлі-продажу від 10 липня 1992 року, була придбана нею та чоловіком з державного житлового фонду та є спільною сумісною власністю подружжя.
Вказувала, що квартира АДРЕСА_1 не вибувала з її власності і реального наміру її відчужувати вона не мала, проте державний реєстратор здійснив державну реєстрацію переходу права власності на вказану квартиру на підставі заяви ОСОБА_2 , її паспорта громадянина України та дубліката договору дарування від 27 липня 1997 року. 
При цьому, при поданні державному реєстратору документів для вчинення реєстраційних дій, ОСОБА_2 не було надано довіреності, виданої Охтирською міською радою, оскільки останню було звільнено розпорядженням міського голови м. Охтирка від 30 травня 2016 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. 
Також зазначає, що керуючим справами виконавчого комітету Охтирської міської ради у письмовій відповіді зазначено про те, що у власності виконавчого комітету Охтирської міської ради немає і не було квартири за адресою: АДРЕСА_2 , і Охтирська міська рада ніколи не приймала рішення про прийняття цієї квартири у комунальну власність територіальної громади м. Охтирка.
Крім того вказувала, що Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не вимагає проведення повторної державної реєстрації речових прав на нерухоме майно в разі, якщо така реєстрація була проведена відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент їх виникнення.
       Посилаючись на вказані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, просить скасувати рішення державного реєстратора Тростянецької міської ради Сумської області Манченко О.О. про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за виконавчим комітетом Охтирської міської ради у формі комунальної власності.
Охтирський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 23 вересня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишив без задоволення.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що державний реєстратор прав на нерухоме майно мала право переносити в Державний реєстр прав на нерухоме майно речове право з присвоєнням нового реєстраційного номеру об`єкту нерухомого майна, оскільки державний реєстратор приймає рішення про проведення відповідної державної реєстрації прав на нерухоме майно лише у разі, якщо речове право на таке нерухоме майно набувається, змінюється або припиняється. Крім того, державний реєстратор здійснив реєстрацію нерухомого майна на підставі заяви ОСОБА_2 , не перевіривши її повноваження представляти інтереси виконкому.
Вказує, що виконавчий комітет міської ради народних депутатів не міг укладати з нею договір дарування та набувати у власність її квартиру в силу приписів діючого на той час законодавства. Крім того, договір дарування квартири від 27 травня 1997 року є неукладеним відповідно до вимог ст. 243 ЦК УРСР, оскільки відсутні докази передачі нерухомого майна виконкому. Також зазначає, що квартира АДРЕСА_1 була придбана нею та чоловіком з державного житлового фонду та є спільною сумісною власністю подружжя, а на поліпшення житлових умов вона має право без дарування вищевказаної квартири, оскільки сукупна чисельність членів її сім`ї надає їм право на поліпшення житлових умов.
Зазначає, що оскаржуване рішення відповідача порушує її право власності на квартиру. 
Від Тростянецької міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що 02 червня 2016 року державним реєстратором за результатами розгляду заяви від 31 травня 2016 року про державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 було прийнято рішення про державну реєстрацію зазначеного речового права за виконавчим комітетом Охтирської міської ради на підставі таких документів: дублікату договору дарування №177, посвідченого державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори 27 травня 1997 року і зареєстрованого у реєстрі за № 2-1509; технічного паспорта, виданого КП Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно планувальних робіт» 24 березня 2016 року, листа КП Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації архітектурно планувальних робіт» від 13 травня 2016 року №328, з підтвердженням реєстрації вищезазначеної квартири, згідно договору дарування № 2- 1509 в реєстрі прав власності на нерухоме майно станом на 31 грудня 2012 року. 
Вказує, що оскільки державна реєстрація нерухомого майна була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення права власності на зазначену квартиру, при цьому з моменту державної реєстрації жодних змін про суб`єкта права власності не відбувалося, а тому відповідачем було здійснено перенесення вже зареєстрованого речового права до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно законодавства, яке діяло на момент подання заяви. 
Зазначає, що сам факт скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності не спростовує факт набуття речового права на квартиру виконавчим комітетом Охтирської міської ради народних депутатів, правонаступником якого є виконавчий комітет Охтирської міської ради. 
Від виконавчого комітету Охтирської міської ради надійшли пояснення щодо апеляційної скарги, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Вказує, що згідно реєстраційного напису на правовстановлюваному документі, квартира АДРЕСА_1 була зареєстрована Охтирським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві комунальної власності за виконавчим комітетом Охтирської міської ради народних депутатів. Зазначає, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02 червня 2016 року державним реєстратором проведено державну реєстрацію права власності, форма власності комунальна, за виконавчим комітетом Охтирської міської ради на вищевказану квартиру.
Сумський апеляційний суд постановою від 29 січня 2020 року рішення Охтирського районного суду Сумської області від 23 вересня 2019 року скасував, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закрив.
Верховний суд постановою від 20 січня 2021 року постанову Сумського апеляційного суду від 29 січня 2020 року скасував, а справу передав до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачки адвоката Калантаєнка С.В., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що рішенням державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації Тростянецької міської ради Манченко О. О. порушені її права. Крім того, відповідачем у справі доведено суду правомірність прийнятого оскаржуваного рішення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 10 липня 1992 року між виконавчим комітетом Охтирської міської ради народних депутатів та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого ОСОБА_1 придбала у виконавчого комітету Охтирської міської ради народних депутатів вищевказану квартиру (а. с. 6-7, т. 1).
27 травня 1997 року між ОСОБА_1 та виконавчим комітетом Охтирської міської ради укладено договір дарування однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , за умовами якого ОСОБА_1 подарувала, а виконавчий комітет міської ради прийняв у дар вищевказану квартиру (а. с. 30; 142, т. 1).
З реєстраційного напису на правовстановлюваному документі вбачається, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована Охтирським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві комунальної власності за виконкомом міської ради народних депутатів. Записано в реєстрову книгу №73 за реєстровим №10205 05 червня 2002 року (а. с. 143, т. 1).
31 травня 2016 року ОСОБА_2  на підставі довіреності, виданої Охтирською  міською радою від 13 жовтня 2015 року, звернулася із заявою до державного реєстратора Манченко О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відносно квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
02 червня 2016 року державним реєстратором відділу з питань державної реєстрації Тростянецької міської ради Манченко О.О. прийнято рішення про державну реєстрацію права комунальної власності на квартиру, що розташована за адресою:  АДРЕСА_2 (а. с. 28, т. 1).
Право комунальної власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано державним реєстратором відділу з питань державної реєстрації Тростянецької міської ради Манченко О.О. за виконавчим комітетом Охтирської міської ради на підставі дублікату договору дарування від 27 травня 1997 року (а. с. 144, т. 1).
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), однією з основних засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.
Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав.
Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав; 7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі. Ведення реєстраційної справи у паперовій формі здійснюється виключно державними реєстраторами, які перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, за місцезнаходженням відповідного майна; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
Пунктом 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 25 грудня 2015 року № 1127 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Згідно 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
       Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 12,  ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як убачається з матеріалів справи, 05 червня 2002 року Охтирським міжміським бюро технічної інвентаризації зареєстровано за виконкомом міської ради народних депутатів  право комунальної власності на квартиру АДРЕСА_1 .
З копії реєстраційної справи №15-28, дослідженої судом апеляційної інстанції вбачається, що 31 травня 2016 року ОСОБА_2 , на підставі довіреності від 13 жовтня 2015 року, виданої Охтирською міською радою та посвідченої державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованої в реєстрі за №1-736, звернулася із заявою до державного реєстратора Манченко О. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо квартири АДРЕСА_1 .
02 червня 2016 року державним реєстратором відділу з питань державної реєстрації Тростянецької міської ради Манченко О.О. прийнято рішення про державну реєстрацію права комунальної власності на вищевказану квартиру на підставі поданих документів, а саме: дублікату договору дарування №177, посвідченого державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори 27 травня 1997 року і зареєстрованого у реєстрі за № 2-1509; технічного паспорта, виданого комунальним підприємством Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно планувальних робіт» 24 березня 2016 року, листа комунального підприємства Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації архітектурно планувальних робіт» від 13 травня 2016 №328, з підтвердженням реєстрації вищезазначеної квартири, згідно договору дарування № 2- 1509 в реєстрі прав власності на нерухоме майно станом на 31 грудня 2012 року. 
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 31 травня 2016 року державним реєстратором Тростянецької міської ради Сумської ради внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №14786565 щодо квартири АДРЕСА_1 на підставі дублікату договору дарування від 27 травня 1997 року.
ОСОБА_1 , всупереч зазначених вимог закону, не надано суду належних та допустимих доказів щодо неправомірних дій державного реєстратора, а також доказів того, що рішенням про державну реєстрацію права комунальної власності на квартиру АДРЕСА_1 , порушені її права чи інтереси. 
Колегія суддів не може взяти до уваги і доводи апеляційної скарги, що стосуються договору дарування квартири  АДРЕСА_1 , оскільки питання правомірності вказаного правочину було предметом розгляду у інших справах в яких ухвалено судові рішення, які набрали законної сили.
Так, рішенням місцевого суду Тростянецького району Сумської області від 18 липня 2001 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 10 жовтня 2001 року та ухвалою Верховного Суду України від 01 березня 2002 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Охтирського міськвиконкому про визнання недійсним договору дарування від 27 травня 1997 року квартири АДРЕСА_1 , відмовлено (а. с. 145-152, т. 1).
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області по справі №2-59/03 від 24 вересня 2003 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 01 грудня 2003 року, залишено без задоволення вимоги ОСОБА_1 згідно поданої нею скарги у порядку глави 31А ЦПК України в старій редакції про визнання неправомірними дій службових осіб Охтирського міськвиконкому, державного нотаріуса м. Охтирка, Охтирського БТІ по намаганню протиправного позбавлення її права власності на квартиру АДРЕСА_1 , не реєстрації права власності на зазначену квартиру, видачі державним нотаріусом представнику Охтирського міськвиконкому копії договору дарування на квартиру, реєстрації Охтирським МБТІ переходу права власності на квартиру.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області по справі №2-1 від 12 жовтня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 21 березня 2013 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Охтирського міського бюро технічної інвентаризації, Охтирської міської державної нотаріальної контори, про визнання відсутності факту втрати жодного з обох оригіналів договору дарування, які повинні видаватись обдарованій стороні і відповідно визнання безпідставною видачу дублікату договору дарування замість загубленого, скасування самого дублікату, скасування державної реєстрації дублікату юридично нікчемного позастатутного договору, залишено без задоволення (а. с. 153-170, т. 1).
За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів – 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 вересня 2019 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 11 березня 2021 року. 

Головуючий:                                                        Т.А. Левченко

Судді:                                                                        О.Ю .Кононенко

       О.І. Собина