ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1383/21 Справа № 2-1222/10 	  	Суддя у 1-й інстанції - Павловська І.А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів         -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю. 
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року
по справі за скаргою ОСОБА_1  на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни,-  

ВСТАНОВИЛА:
В листопаді 2016 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_1 на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни щодо винесення у виконавчому провадженні №56884776: постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 491, 40 грн.; постанови від 20.11.19р. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 131,00 грн.; постанови від 20.11.19р. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 3000, 00 грн.;постанови від 20.11.19р. про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 18112, 99 грн. - закрито.
В задоволенні скарги щодо визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни в частині винесення у виконавчому провадженні №56884776 постанови від 20.11.2019 року про арешт коштів боржника (в частині арешту коштів, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1  для виплати заробітної плати в АТ «Альфа-Банк») та зобов`язання винести постанову про скасування арешту каркового рахунку №№ НОМЕР_1  відкритого в АТ «Альфа-банк» - відмовлено.
В задоволенні скарги щодо визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни в частині винесення у виконавчому провадженні №56884776 постанови від 20.11.2019 року про розшук майна боржника – транспортного засобу- автомобіля марки MITSUBISHI L 200, тип кузова  НОМЕР_2 -ПІКАП-В, No шасі –  НОМЕР_3 , рік виписку 2008,  НОМЕР_4  та скасування зазначеної постанови - відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати частково ухвалу від 25 лютого 2020 року Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області по справі №2-1222/10 в частині відмови щодо визнання неправомірними дій приватного виконавця при винесенні постанови від 20.11.2019 року про арешт коштів(в частині арешту коштів, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 для виплати заробітної плати в АТ «Альфа-Банк») та постанови від 20.11.19 р.про розшук майна боржника - транспортного засобу - автомобіля марки - MITSUBISHI L 200, тип кузова НОМЕР_2 -ПІКАП-В, No шасі – НОМЕР_3 , рік виписку 2008, НОМЕР_4 та винести нове рішення, яким :
- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни щодо винесення в виконавчому провадженні №56884776;
- постанови від 20.11.19 р. Про арешт коштів боржника (в частині арешту коштів, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 для виплати заробітної плати в АТ «Альфа-Банк»);
- постанови від 20.11.19 р. про розшук майна боржника - - транспортного засобу - автомобіля марки - MITSUBISHI L 200, тип кузова НОМЕР_2 -ПІКАП-В, No шасі – НОМЕР_3 , рік виписку 2008, НОМЕР_4 .
- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни вчинити дії - винести постанову про скасування арешту карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Альфа-Банк»;
- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни вчинити дії — скасувати постановупро розшук автомобіля марки - MITSUBISHI L 200, тип кузова НОМЕР_2 -ПІКАП-В, No шасі – НОМЕР_3 , рік виписку 2008, НЗ- НОМЕР_5 .
Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни судові витрати в розмірі 2500,00 грн., пов`язані з наданням правової допомоги адвокатом та судовий збір.
У відзиві приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжела Геннадіївна на апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 рокупросить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 року по справі №2-1222/10 про оскарження неправомірних рішень, дій у повному обсязі, а ухвалу Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 року по справі №2-1222/10 залишити без змін.
Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року від інших учасників справи не надходило.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.12.2010 року по справі № 2-1222/10 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1  та ОСОБА_2  про стягення боргу за кредитним договором стягнуто в солідарному порядку на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 179 299,93 грн. та судові витрати у розмірі 1820 грн., а всього 181 119,93 грн.
На підставі зазначеного рішення 19 січня 2011 року видані два виконавчих листа про стягнення вказаної суми заборгованості солідарно з  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль».
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А.Г. 30 липня 2018 року відкрито виконавче провадження (т. 2 а.с.68-69).
Щодо визнання неправомірними дії приватного виконавця по винесенню постанови від 20.11.2019 року про арешт коштів боржника (в частині арешту коштів, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1  для виплати заробітної плати в АТ «Альфа-Банк» слід зазначити наступне .
За змістом постанови від 21.11.2019 року приватним виконавцем накладено арешт на кошти на рахунках боржника в межах суми боргу, при цьому в постанові оговорені виключення, «крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом», що виключає накладення арешту на рахунок або на кошти на рахунку, відносно якого існують прямо визначені у законі заборона та/або обмеження (т.2 а.с.156).
Таким чином, відсутні підстави для висновку, що оскаржуваною постановою приватний виконавець наклав арешт на кошти боржника саме на вказаному ним рахунку, який є зарплатним, або на весь рахунок, вказаний заявником. Таких дій приватний виконавець, в межах даної постанови, не вчинив, і відповідної постанови не виніс. Тому в межах розгляду даної скарги суд першої інстанції не вбачає підстав для визнання постанови незаконною, а дій виконавця, що виніс дану постанову, - протиправними. Навпаки, зміст постанови вказує на дотримання виконавцем вимог закону і прав боржника (виконавець врахував обмеження для арешту, встановлені законом, і зазначив в постанові про такі виключення та обмеження у повній відповідності до приписів ст.56 Закону України «Про виконавче приладження»).
Скаржником, як доказ надано Зведену відомість на перерахування заробітної плати та інших виплат згідно Договору про обслуговування зарплатного проекту №53682 від 18.04.2019 року із зазначенням карткового рахунку. При цьому дана відомість не підтверджує того, що на даний картковий рахунок або на заробітну плату боржника накладено арешт саме на підставі оскаржуваної постанови (т.2 а.с.19).
Крім того, як зазначив приватний виконавець у своєму відзиві, скаржник ОСОБА_1 не зверталась з клопотанням про зняття арешту з коштів, які знаходяться на конкретних рахунках, у зв`язку з тим, що останні мають спеціальний режим використання, як це передбачено п.1 ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження».
Таким чином, не встановлено протиправності в діях або в рішенні приватного виконавця і відповідно не встановлено в межах розгляду даної частини скарги порушень виконавцем прав боржника у виконавчому провадженні, в тому числі прав на отримання зарплати, на що він посилається у своїй скарзі.
У зв`язку з зазначеним колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1  про визнання неправомірними дії приватного виконавця щодо винесення постанови від 20.11.2019 року про арешт коштів боржника та відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови в частині накладення арешту на вказаний боржником рахунок.
Щодо визнання неправомірними дії приватного виконавця щодо винесення постанови про розшук майна боржника - транспортного засобу із зобов`язанням приватного виконавця скасувати зазначену постанову слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.
Таким чином, порушень вимог чинного законодавства при винесенні постанови про розшук майна боржника приватним виконавцем не допущено.
Посилання скаржника на те, що постанова про розшук транспортного засобу, який перебуває у заставі за іншим кредитним договором порушує право застоводавця задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на іпотечне майно, не заслуговує на увагу, оскільки розшук майна не передбачає процедуру його реалізації, а лише тимчасове затримання.
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині відмови щодо визнання неправомірними дій приватного виконавця при винесенні постанови від 20.11.2019 року про арешт коштів(в частині арешту коштів, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 для виплати заробітної плати в АТ «Альфа-Банк») та постанови від 20.11.19 р.про розшук майна боржника - транспортного засобу - автомобіля марки - MITSUBISHI L 200, тип кузова НОМЕР_2 -ПІКАП-В, No шасі – НОМЕР_3 , рік виписку 2008, НОМЕР_4 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки приватний виконавець при вчиненні виконавчих дій діяв відповідно до вимог закону та в межах своїх повноважень, а відтак вимоги скаржника про визнання неправомірними дії приватного виконавця, про скасування постанови про арешт коштів, про скасування постанови про розшук майна, задоволенню не підлягають.
Доводи апеляційної скарги про те, що приватним виконавцем при винесенні постанови про арешт коштів боржника порушено норми чинного законодавства у частині арешту грошових коштів - заробітної плати боржника тим самим обмежив права боржника на отримання заробітної плати, колегія суддів ставиться критично, оскільки у постанові про накладання арешту на грошові кошти зазначено, що арешт не поширюється на кошти, що містяться на рахунках, накладання арешту або звернення стягнення на які заборонено законом. Відповідно доводи скаржника про те, що приватним виконавцем накладено арешт на рахунки, призначені для отримання заробітної плати є безпідставними.
Твердження скаржника про те, що у разі, якщо постанову про розшук автомобіля буде передано до виконавчих органів поліції це призведе до порушення права ОСОБА_1 вільно користуватися майном (автомобілем) й до додаткових фінансових витрат у разі арешту майна, колегія суддів вважає необгрунтованими , оскільки приймаючи постанову про розшук майна боржника приватний виконавець діяв відповідно до вимог закону та в межах свої повноважень.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова