ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2403/21 Справа № 206/3270/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Маштак К. С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року                                                                 м. Дніпро
       
       Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Деркач Н.М.,
суддів: Макарова М.О., Ткаченко І.Ю.,
за участю секретаря Бондаренка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

       У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом (а.с.1-17).
       В обгрунтування позову, з урахуванням уточнень, ОСОБА_1 зазначив, що його батьку - ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03 листопада 1998 року, зареєстрованого на товарній біржі «Новый век» за реєстраційним номером 473, належала квартира АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача - ОСОБА_5 помер. Позивач, як єдиний спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, в травні 2020 року звернувся до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, але нотаріусом Восьмої ДДНК 22.05.2020 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що один з продавців квартири ОСОБА_4 , 1991 року народження, на момент укладення договору купівлі-продажу квартири 03.11.1998 року був неповнолітнім та не міг бути членом товарної біржі, оскільки на час укладення договору не набув цивільної дієздатності в повному обсязі. 
       З огляду на наведене, ОСОБА_1 просив суд визнати дійсним вищевказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2-5, 28-31).
       Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю (а.с.71-76).
       Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.79-85).
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що відповідач ОСОБА_2 - законний представник неповнолітнього на час укладення договору купівлі-продажу відповідача ОСОБА_4 .. Він представляв його інтереси як батько та діяв в інтересах дитини.
       Права відповідачів договором купівлі-продажу квартири не порушені. Відповідач ОСОБА_4 після досягнення повноліття не ставив питання про порушення його законних прав та інтересів внаслідок відчуження спірної квартири. Ніхто з відповідачів з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу не звертався.
       Інші продавці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 померли, тому зазначений договір не може бути посвідчений нотаріально.
       Посилання суду першої інстанції на те, що до участі у справі не була залучена ОСОБА_9 , яка є рідною сестрою позивача та проживає за межами України, апелянт вважає безпідставними, оскільки його право на спірну квартиру ніким не оспорюється.
       Щодо помилки в написанні дати смерті батька в прохальній частині позовної заяви, ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що це не є підставою для відмови в задоволенні його позовних вимог, так як є опискою, а дата смерті батька - ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого міститься в матеріалах справи.
       Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до апеляційного суду не надходив.
       Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
       Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
       Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого на товарній біржі «Новый век» за реєстраційним номером 473, укладеного 03.11.1998 між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , діючим в інтересах ОСОБА_4 , 1991 р.н., ОСОБА_3 (далі - Продавець) та ОСОБА_5 (далі – Покупець), продавець продав, а покупець придбав квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 39,7 кв.м, загальною площею 65,40 кв.м. (приведеною площею 67,5 кв.м.). 
       Вказана квартира належала продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпропетровським виконкомом від 14.04.1998 року за № 7/320-98 та зареєстрованого в МБТІ м. Дніпропетровська за реєстровим № 440п-512-152. 
       Продавець та покупець є членами біржі.         
       Договір купівлі-продажу від 03.11.1998 року, укладений на товарній біржі «Новый век», був зареєстрований в Дніпропетровському бюро технічної інвентаризації 27 листопада 1998 року та записаний в реєстрову книгу № 449 п за реєстровим № 512-156 (а.с. 6, 9-11).
        ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7, 48).
        ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 8, 42).
       Згідно копії звіту про оцінку від 15.07.2020, ринкова вартість 3-кімнатної квартири АДРЕСА_3 , без урахування ПДВ станом на 15.07.2020 складає 341 930 грн. 00 коп. (а.с. 12-13).
       22.05.2020 ОСОБА_1 звернуся до Восьмої ДДНК із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 41).
       Згідно копії постанови про відмову у вченні нотаріальної дії від 22.05.2020, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на спадкове майно, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , через те, що один з продавців квартири ОСОБА_4 , 1991 року народження, на момент укладення договору купівлі-продажу квартири 03.11.1998 року був неповнолітнім та не міг бути членом товарної біржі, оскільки на той час не набув цивільної дієздатності в повному обсязі, тому для вчинення нотаріальних дій нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства (а.с. 14, 50).
       Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна за реєстраційним номером 473, укладеного 03 листопада 1998 року на товарній біржі «Новый век» дійсним. Вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за ним права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом є похідними вимогами, а тому також задоволенню не підлягають.
       Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення необхідно змінити в частині обгрунтування з огляду на наступне.
       Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
       Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4 ст.367 ЦПК України).
        ОСОБА_1 , порушуючи питання про визнання права власності в порядку спадкування, не залучив до участі у справі  ОСОБА_9 в якості відповідача, в той час як вона є його рідною сестрою та також має право на спадкування за законом.
       За приписами ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем не закриваючи провадження у справі.        
       Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зазначено, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
       Крім того, Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному законом. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
       Однак, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 , звернувшись до суду з позовними вимогами, зокрема про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, не зазначив відповідачем рідну сестру -  ОСОБА_9 ..
       Отже, якщо заявлені позивачем позовні вимоги, стосуються окрім відповідача ще й прав та законних інтересів інших осіб, які не залучені до участі у справі, підстави для задовлення вимог відсутні.
       При цьому апеляційний суд в силу своїх процесуальних повноважень, передбачених ЦПК України, позбавлений можливості залучити до участі у справі особу, прав та обов`язків якої стосується рішення (правова позиція у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 676/5955/18-ц)
       З огляду на те, що судом першої інстанції до участі у справі не залучена донька померлого спадкоємця  ОСОБА_9 , яка у спірних правовідносинах є спадкоємицею померлого першої черги за законом, безпосередніх прав та обов`язків якої стосуються вимоги, що унеможливлює вирішення спору без участі даної особи, апеляційний суд відмовляє у задоволенні вимог ОСОБА_1 ..
       Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
       Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2020 року змінити в частині обгрунтування відмови в задоволенні позову.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

       Головуючий:                 Н.М. Деркач

       Судді: М.О.Макаров

                                                                                        І.Ю. Ткаченко