ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року                                        Справа №918/1164/15 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючий суддя Дужич С.П.,
суддя Саврій В.А. , 
 суддя Коломис В.В. 

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився;
відповідача - Поляк І.В. (довіреність   №847-юд від 23.12.20р.);
третьої особи - не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року, суддя Андрійчук О.В., м. Рівне, повний текст складено 24 листопада 2020 року, у справі 
за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"
до Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот"
третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ"
про стягнення коштів
Судом роз`яснено представнику відповідача права та обов`язки, передбачені ст. ст. 42, 46 ГПК України. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надходило, заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:
12 листопада 2020 року, ПрАТ "РІВНЕАЗОТ" звернулося до Господарського суду Рівненської області з заявою про визнання наказу Господарського суду Рівненської області №918/1164/18 від 25 вересня 2018 року таким, що не підлягає виконанню.
23 листопада 2020 року, ухвалою Господарського суду Рівненської області у справі за позовом ПАТ "Промінвестбанк" до ПАТ "РІВНЕАЗОТ", за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ", про стягнення коштів, було відмовлено у задоволенні заяви ПрАТ "РІВНЕАЗОТ" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
ПрАТ "РІВНЕАЗОТ" в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Рівненської області від 25 вересня 2018 року, за яким з товариства на користь банку стягнуто в загальній сумі 45 902 961,23 - доларів США, а також 182 700,00 грн. - судового збору, з тих підстав, що після укладення Договору №39/486 про відступлення права вимоги від 07 червня 2019 року, отримання банком коштів за відшкодування права вимоги за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23 липня 2013 року та передачі банком 09 вересня 2020 року новому кредитору за Актом документів, за якими підтверджується право вимоги за вказаним Кредитним договором, банк не вправі був 13 жовтня 2020 року звертатися до органів ДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Рівненської області №918/1164/15 про стягнення з відповідача по справі заборгованості, що виникла за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23 липня 2013 року.

В судове засідання представник позивача та третьої особи не з`явилися, хоча були завчасно повідомлені про час і місце судового розгляду, на що вказують повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.
Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача та третьої особи, оскільки останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, ухвалою апеляційного суду від 29 грудня 2020 року явка представників сторін обов`язковою не визнавалась.
11 січня 2021 року, в судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника ПрАТ "Рівнеазот", обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:
23 липня 2013 року, між ПАТ "Промінвестбанк", як банком, та ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ", як позичальником, було укладено Кредитний договір про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 50 000 000,00 доларів США для поповнення обігових коштів, а останній, у свою чергу, зобов`язався своєчасно повернути кредитору суму отриманого кредиту та сплатити нараховані проценти.
05 лютого 2015 року, для забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань боржника, між банком та ПАТ "Рівнеазот", правонаступником якого є ПрАТ "Рівнеазот", було укладено Договір поруки №20-0189/3-3, за яким останнє зобов`язалося відповідати перед банком за виконання позичальником своїх зобов`язань за вищенаведеним кредитним договором, як солідарний боржник в обсязі не більше 50 000 000,00 доларів США.
Оскільки ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ" взяті не себе зобов`язання щодо повернення кредиту виконувало неналежним чином, у останнього перед банком, станом на 25 серпня 2015 року, утворилася заборгованість по поверненню тіла кредиту та сплаті відсотків у розмірі 45 902 961,23 доларів США.
У жовтні 2015 року, ПАТ "Промінвестбанк" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ПрАТ "Рівнеазот", як поручителя, про стягнення 45 902 961,23 доларів США, а також 347 872 554,35 грн. - пені, нарахованої у зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунків.
07 травня 2018 року, рішенням господарського суду Рівненської області, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18 вересня 2018 року, позов банку було частково задоволено та стягнуто з ПрАТ "РІВНЕАЗОТ" 45 902 961,23 доларів США, з яких: 44 663 849,56 доларів США (гривневий еквівалент станом на 25 серпня 2015 року становить 986 872 053,16 грн.) -   простроченої заборгованості за кредитом, та прострочених процентів за користування кредитом в сумі 1 239 111,67 доларів США (що за курсом Національного банку України станом на 25 серпня 2015 року становило 27 378 846,43 грн.), а також 182 700,00 грн. - судового збору. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
25 вересня 2018 року, на виконання вказаного рішення суду, місцевим господарським судом було видано відповідний наказ.
07 липня 2019 року, між ПАТ "Промінвестбанк", як первісним кредитором, та  ТОВ "МОДУС ФІНАНС", новим кредитором, було укладено Договір №39/486 про відступлення права вимоги, за яким до нового кредитора перейшли права вимоги за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1, які існують на момент укладення цього договору та які виникнуть за кредитним договором в майбутньому, з моменту зарахування у повному обсязі суми відшкодування за відступлення права вимоги за цим Кредитним договором.
З 14 червня 2019 року по 31 серпня 2020 року відбулась повна сплата коштів новим кредитором банку на відшкодування передачі права вимоги за Договором №39/486 про відступлення права вимоги.
09 вересня 2020 року, оскільки ТОВ "МОДУС ФІНАНС" було повністю сплачено кошти на відшкодування передачі права вимоги за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23 липня 2013 року, між банком та новим кредитором було складено Акт про відсутність заборгованості за Договором №39/486 про відступлення права вимоги №39/486 від 07 липня 2019 року та Акт приймання-передачі документів, які підтверджують право вимоги за даним Кредитним договором. 
В цей же день, на підставі заяви ПАТ "Промінвестбанк" про повернення без виконання виконавчого документу, Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову у виконавчому документі ВП №57556013 про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". 
16 вересня 2020 року банком на адресу відповідача було направлено відповідне повідомлення №09-3/873. 
13 жовтня 2020 року, на підставі заяви ПАТ "Промінвестбанк", уже після відступлення права вимоги на користь ТОВ "МОДУС ФІНАНС", Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63284507 про стягнення з ПрАТ   "РІВНЕАЗОТ" заборгованості на користь ПАТ "Промінвестбанк".
23 жовтня 2020 року, ПрАТ "РІВНЕАЗОТ" звернулося до Господарського суду Рівненської області з заявою про визнання наказу Господарського суду Рівненської області №918/1164/18 від 25 вересня 2018 року таким, що не підлягає виконанню.
02 листопада 2020 року, ухвалою Господарського суду Рівненської області заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, залишено без розгляду.
12 листопада 2020 року, ПрАТ "РІВНЕАЗОТ" повторно звернулося до Господарського суду Рівненської області з заявою про визнання наказу Господарського суду Рівненської області №918/1164/18 від 25 вересня 2018 року таким, що не підлягає виконанню.
23 листопада 2020 року, ухвалою Господарського суду Рівненської області у цій справі було відмовлено у задоволенні заяви ПрАТ "РІВНЕАЗОТ" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що судове рішення у справі не виконане, а обов`язок боржника по його виконанню у будь-який спосіб не припинився.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з огляду на наступне.
Відповідно до п.23 ч.1 255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду про відмову у визнанні виконавчого документу таким, що нк підлягає виконанню.
Частиною 1 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено з матеріалів справи, оскаржуваною ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18 листопада 2020 року, зокрема, було відмовлено у задоволенні заяви боржника про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Як вбачається, заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, обґрунтована тим, що у процесі примусового виконання судового рішення у цій справі, відкритого на підставі постанови ВП №57556013 Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30 жовтня 2018 року, ПАТ "Промінвестбанк" відступило права вимоги виконання зобов`язань за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2199/2-1 від 23 липня 2013 року, які повністю включають в себе суму, визначену до стягнення у наказі Господарського суду Рівненської області №918/1164/15 від 25 вересня 2018 року, новому кредитору - ТОВ "МОДУС ФІНАНС" на підставі договору про відступлення права вимоги № 39/486 від 07 червня 2019 року.
Після відступленням права вимоги ПАТ "Промінвестбанк" подало до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України заяву про повернення без виконання виконавчого документа відповідно до п.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з чим була винесена постанова ВП №57556013 від 09 вересня 2019 про повернення виконавчого документа стягувачу.
В подальшому, 13 жовтня 2020 року за заявою ПАТ "Промінвестбанк", уже після відступлення права вимоги на користь ТОВ "МОДУС ФІНАНС", Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63284507 про стягнення з ПрАТ   "РІВНЕАЗОТ" заборгованості на користь ПАТ "Промінвестбанк", перед яким у відповідача уже немає жодних зобов`язань. При цьому, ТОВ "МОДУС ФІНАНС", як законний стягувач, позбавлене можливості вчиняти будь-які дії, пов`язані із примусовим виконанням судового рішення у цій справі.
З огляду на викладене, заявник просить суд визнати вказаний наказ таким, що не підлягає виконанню, з підстав, передбачених   ст. 328 ГПК України, а саме: з інших причин, не пов`язаних з припиненням обов`язку боржника, зокрема внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги.
Згідно ч.2   ст. 328 ГПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Відповідно до наказу Господарського суду Рівненської області №918/1164/15 від 25 вересня 2018 року стягувачем є ПАТ "Промінвестбанк".
Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, 07 червня 2019 року ПАТ "Промінвестбанк", як первісний кредитор, відступив ТОВ "МОДУС ФІНАНС", як новому кредитору, свої права вимоги по зобов`язаннях за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23 липня 2013 року на підставі Договору про відступлення права вимоги №39/486, згідно якого з моменту зарахування у повному обсязі суми відшкодування за відступлення права вимоги, до нового нового кредитора перейшли всі права кредитора у відношенні до боржника за кредитним договором, які існують на момент укладення цього договору та які виникнуть за кредитним договором в майбутньому.
31 серпня 2020 року ТОВ "МОДУС ФІНАНС" повністю сплатило користь ПАТ "Промінвестбанк" на визначену Договором про відступлення права вимоги №39/486 кошти за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23 липня 2013 року.
На ці обставини вказують, також, платіжні доручення, акт звірки відсутності заборгованості та   акт приймання передачі документів від 09 вересня 2020 року проведені, на виконання Договору про відступлення права вимоги №39/486.
На підставі наведеного, а також враховуючи те, що права вимоги, передані новому кредитору за вищенаведеним Договором включають суму заборгованості, визначену до стягнення у спірному наказі, ПАТ "Промінвестбанк" не вправі було звертатися для повторного пред`явлення до виконання даного наказу Господарського суду Рівненської області №918/1164/15 від 25 вересня 2018 року, оскільки таке право було передано ним та перейшло до   ТОВ "Модус Фінанс", яке у своїх поясненнях заперечувало проти вказаних дій ПАТ "Промінвестбанк" та наполягало на задоволенні вищевказаної заяви      ПрАТ "РІВНЕАЗОТ".
Слід зазначити, що звернення виконавчого документа до виконання є правом, а не обов`язком стягувача, яким останній може розпоряджатися на власний розсуд, а не через неправомірні дії інших осіб. 
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2020 року у справі №910/9932/14. 
Враховуючи викладене та зважаючи на те, що стягувачем - ПАТ "Промінвестбанк" без будь-яких правових підстав ініційовано відкриття нового виконавчого провадження по виконанню наказу від 25 вересня 2018 року вже після відступлення права вимоги на користь ТОВ "МОДУС ФІНАНС", колегія суддів дійшла висновку, що наказ Господарського суду Рівненської області № 918/1164/15 від 25вересня 2018 року є таким, що не підлягає виконанню з підстав, передбачених ст. 328 ГПК України, а саме: з інших причин, не пов`язаних з припиненням обов`язку боржника, зокрема, внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги. 
При цьому, висновок суду першої інстанції про те, що належним способом захисту є заміна сторони у виконавчому провадженні, а не визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки суд самостійно визначив модель поведінки заявника, без врахування того, що чинне законодавство наділяє особу саме правом самостійно визначити спосіб захисту свого порушеного права певним шляхом, що було реалізовано заявником в межах даної справи шляхом подання відповідної заяви.
Колегія суддів вважає, що для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси.
Відповідно до ч.2 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги вправі скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції від 23 листопада 2020 року прийнята з неправильним застосуванням норм процесуального права, з огляду на що, апеляційну скаргу відповідача слід задоволити, а ухвалу Господарського суду Рівненської області - скасувати, прийнявши нове судове рішення, яким заяву ПрАТ "Рівнеазот" про визнання наказу Господарського суду Рівненської області №918/1164/18 від 25.09.2018 таким, що не підлягає виконанню - задоволити.
Керуючись ст.ст. 275, 277, 281-284 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "РІВНЕАЗОТ" - задоволити. 
Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року у справі №918/1164/15 - скасувати.  
Прийняти нове судове рішення.
Заяву Приватного акціонерного товариства "РІВНЕАЗОТ" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Наказ Господарського суду Рівненської області №918/1164/18 від 25 вересня 2018 року про стягнення з Приватного акціонерного товариства "РІВНЕАЗОТ" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 45 902 961,23 доларів США, з яких: 44 663 849,56 доларів США (гривневий еквівалент станом на 25 серпня 2015 року становить 986 872 053,16 грн.) - прострочена заборгованість за кредитом та 1 239 111,67 доларів США (гривневий еквівалент станом на 25 серпня 2015 року становить 27 378 846,43 грн.) - прострочені проценти за користування кредитом, а також 182  700,00 грн. - судового збору, визнати таким, що не підлягає виконанню.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції, на підставі п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.
Справу №918/1164/15 повернути Господарському суду Рівненської області.

Головуючий  суддя                                                                      Дужич С.П. 

Суддя                                                                                              Саврій В.А.  

Суддя                                                                                              Коломис В.В.