ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року	Львів	Справа № 1.380.2019.006634 пров. № А/857/14379/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Гінди О.М., Кушнерика М.П.,
за участю секретаря судового засідання                    Михальської М.Р.,
представника позивача                                        Семківа В.В.,
представників відповідача                                        Флис Х.А.,
                                                                                Саган Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування наказу,-

суддя (судді) в суді першої інстанції – Кедик М.В., 
час ухвалення рішення – 12:28:16, 
місце ухвалення рішення – м. Львів, 
дата складання повного тексту рішення – 19 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Галицької митниці Держмитслужби, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці ДФС області від 21 червня 2019 року № 163-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що працювала на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, категорія посади державного службовця «В». Відповідно до оскаржуваного наказу за неналежне виконання посадових обов`язків до неї застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани. Звертає увагу, що ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника. Однак, ні матеріали дисциплінарного провадження, ні оскаржений наказ не містять жодного посилання на шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою. Вважає, що відсутність шкідливих наслідків як обов`язкової ознаки порушення працівником трудової дисципліни виключає можливість притягнення такого працівника до дисциплінарної відповідальності. Крім того, подання за результатами дисциплінарного провадження стосовно державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС Костецької М.Р. від 18 червня 2019 року за № 158/13-70 містить посилання на встановлені обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця, зокрема: попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень. Вважає, що відповідачем порушено порядок ініціювання відкриття дисциплінарного провадження відносно позивача та фактично не було розпочато дисциплінарне провадження. Також, зазначає, що 26 вересня 2019 року отримала лист Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях від 06 вересня 2019 року №51003-03/19, яким інформовано, що за результатами перевірки Робоча група вважає, що рішення про застосування дисциплінарного стягнення щодо позивача у вигляді застосування догани відповідно до наказу Львівської митниці ДФС від 21 червня 2019 року № 163-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», видане з порушенням норм Закону України «Про державну службу» та підлягає скасуванню. Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби скерувало на адресу в.о. начальника Львівської митниці ДФС вимогу від 06 вересня 2019 року №29 «Про скасування наказу Львівської митниці ДФС від 21 червня 2019 року №163-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року  адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці ДФС області від 21 червня 2019 року № 163-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани, не врахував наявність обставин, що пом`якшують відповідальність державного службовця, допустив порушення процедури дисциплінарного провадження, а тому оскаржуваний наказ є протиправним. 
Не погодившись з прийнятим рішенням, Галицька митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції відсутня оцінка кожного аргументу, наведеного відповідачем. Матеріали дисциплінарної справи позивача містять усі необхідні відомості стосовно позивача, передбачені ч. 2 ст. 73 Закону України «Про державну службу». При винесенні оскаржуваного наказу враховано наявність обставин, що пом`якшують відповідальність, що підтверджується п. 2 висновків подання від 18 червня 2019 року № 158/13-70.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що в матеріалах дисциплінарної справи відносно позивача відсутня характеристика складена безпосередньо начальником відділу митного оформлення № 3 митного поста митниці, як того вимагає ст. 73 Закону України «Про державну службу». При цьому, ні матеріали дисциплінарного провадження, ні оскаржений наказ не містять жодного посилання на шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою.
В судовому засіданні представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Представники відповідача апеляційну скаргу підтримали, в своїх поясненнях покликалися на доводи в ній викладені.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 працювала на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, категорія посади державного службовця «В».
Письмовою резолюцією від 19 вересня 2018 року вчиненою на доповідній записці заступника начальника митниці - начальника УПМП та MB Львівської митниці ДФС Скоромного Я.І. від 19 вересня 2018 року № 18730/13-70-20/10/29 начальником Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 ініційовано відкриття дисциплінарного провадження щодо державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 .
За результатами дисциплінарного провадження від 14 червня 2019 року, дисциплінарна комісія Львівської митниці ДФС дійшла висновку, що «державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС Костецька М.Р. під час складання 26 серпня 2018 року протоколу про порушення митних правил №5193/20900/18 у відношенні громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) у зв`язку із не вивезенням ввезеного ним 23 серпня 2017 року в зоні діяльності Одеської митниці ДФС у митному режимі «тимчасове ввезення» терміном до одного року транспортного засобу марки «FORD GALAXY» р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , неправильно кваліфіковано дії особи за ч. 2 ст. 481 МК країни, хоча насправді дії повинні були бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 481 МК України, оскільки станом на день складання протоколу про ПМП (26 серпня 2018 року) перевищення встановленого строку тимчасового ввезення товару (зазначеного вище транспортного засобу) становить не більше ніж три доби (останній день вивезення 24:00 год. 23 серпня 2018 року, відповідно 24 серпня 2018 року, 25 серпня 2018 року та 26 серпня 2018 року - три доби перевищення строку вивезення), чим порушено вимоги статей 490, 491, 494 МК України, чим не дотримано вимог пунктів 1.4, 2.1.6 та 2.2.41.1 Посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, затвердженої в.о. начальника Львівської митниці ДФС Черкуновим В.І. Неправильна кваліфікація ОСОБА_1 дій громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) стала підставою для винесення 18 вересня 2018 року Львівською митницею ДФС постанови про закриття провадження у даній справі. 
Відповідно до наказу начальника Львівської митниці ДФС у Львівській області від 21 червня 2019 року № 163-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності застосовано до державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Підстави: Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889 –VІІІ, резолюція начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 на поданні за результатами розгляду дисциплінарного провадження від 14 червня 2019 року № 158/13-70.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову.
Проте, колегія суддів не погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Правовий статус позивача як державного службовця, а також підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності, врегульовано Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ, який набув чинності з 01 травня 2016 року (далі - Закон №889-VІІІ), Кодексом законів про працю України.
Відповідно до ст. 5 Закону № 889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим    Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону № 889-VIII регулювання правового становища державних службовців, що працюють в органах митного контролю здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.
Статтею 64 Закону № 889-VIII передбачено, що державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
Відповідно до ч. 4 ст. 65 Закону № 889-VIII обставинами, що обтяжують відповідальність державного службовця, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або токсичних засобів; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого державного службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення щодо нього; 4) вчинення проступку умисно з мотивів неповаги до держави і суспільства, прав і свобод людини, окремих соціальних груп; 5) настання тяжких наслідків або заподіяння збитків внаслідок вчинення дисциплінарного проступку.
Частиною 1 ст. 66 Закону № 889-VIII передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
Відповідно до ч. 3 ст. 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Згідно із ч. 1-3 ст. 67 Закону №889-VІІІ дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.
Частинами 1, 10, 11 ст. 69 Закону №889-VIIІ передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення (частини перша, друга статті 77 Закону № 889-VIII).
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
Згідно з ч. 2 ст. 37 Закону № 889-VIII дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.
Частиною 3 ст. 37 Закону № 889-VIIІ передбачено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону № 889-VIII визначено чіткий перелік елементів, які повинна містити дисциплінарна справа.
Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону №889-VІІІ дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 Закону №889-VІІІ перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.
Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.
Частиною 2 ст. 77 Закону № 889-VIII передбачено, що у рішенні про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Отже, дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.
За приписами статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При наданні оцінки правомірності порядку накладання на позивача дисциплінарного стягнення та законності обставин його накладення, слід виходити із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених КЗпП України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про державну службу».
З викладеного слідує, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.
При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до оскаржуваного наказу начальника Львівської митниці ДФС у Львівській області від 21 червня 2019 року № 163-дс ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за  неналежне виконання посадових обов`язків.
Зі змісту наказу слідує, що неналежне виконання службових обов`язків проявилося у неправильній кваліфікацій ОСОБА_1 дій громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) щодо перевищення встановленого строку тимчасового ввезення автомобіля, чим позивачем було порушено вимоги пунктів 1.4., 2.1.6. та 2.2.41.1 Посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС. 
Надаючи оцінку обставинам, що стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
26 серпня 2018 року державним інспектором відділу митного оформлення №3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС Костецькою М. Р. було складено протокол про порушення митних правил №5193/20900/18  стосовно громадянина Молдови ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) за ознаками правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 481 МК.
18 вересня 2018 року заступником начальника Львівської митниці, ДФС - начальником УПМП та MB Скоромним Я.І. було прийнято постанову у справі про порушення митних правил №№5193/20900/18, якою провадження у справі про порушення митних правил від 26 серпня 2018 року № 5193/20900/ стосовно громадянина ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) було закрите.
Підставою для закриття вказаної справи стало те, що під час провадження у ній було встановлено, що згідно ЦБД ЄАІС ДМСУ та ПІК «Інспектор» гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) ввіз на митну територію України через зону діяльності Одеської митниці ДФС смугою руху «зелений коридор» у митному режимі «тимчасового ввезення» терміном до одного року 23 серпня 2017 року транспортний засіб «FORD GALAXY» р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . станом, на 26 серпня 2018 року гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) вказаний транспортний засіб, за межі митної території України не вивіз, в інший митний режим згідно законодавства не помістив.
В ході провадження встановлено, що гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) станом, на 26 серпня 2018 року перевищив не більше ніж на три доби, встановлений ч. 1 ст. 380 МК України строк тимчасового ввезення на митну територію України товарів.
За таких обставин, відповідач дійшов висновку, що зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 481 Митного кодексу України.
Згідно ч. 1 ст. 481 МК України, перевищення встановленого статтею 380 цього Кодексу строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України не більше ніж на три доби тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Неправильна кваліфікація ОСОБА_1 дій громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) стала підставою для винесення 18 вересня 2018 року Львівською митницею ДФС постанови про закриття провадження у даній справі.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ дійшла обґрунтованого висновку про неналежне виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 , які полягають у недотриманні вимог Митного кодексу України та Посадової інструкції позивача, що є підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани.
В той же час, звертаючись з позовом, ОСОБА_1 не заперечувала факту вчинення вказаного порушення, а лише наголошувала на порушенні процедури її притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Колегія суддів вважає такі доводи безпідставними з наступних підстав.
Щодо порушень, на думку позивача, в частині ініціювання дисциплінарного провадження, які проявились у неприйнятті відповідачем розпорядчого акту про початок дисциплінарного провадження,  колегія суддів зазначає таке. 
Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначений нормами Закону України «Про державну службу», однак нормами вищезгаданого закону не передбачено порядок ініціювання дисциплінарного провадження, зокрема, шляхом прийняття відповідного рішення. 
В той же час, наказом Львівської митниці ДФС від 20 квітня 2017 року №185 «Про внесення змін до наказу Львівської митниці ДФС від 09 серпня 2016 року №427» затверджено Положення про дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ Львівської митниці ДФС.
Відповідно до пункту 1.8 зазначеного вище Положення підставою для розгляду Дисциплінарною комісією питання про порушення дисциплінарного провадження є факт накладення відповідної резолюції суб`єктом призначення на доповідній записці (інформаційній довідці чи іншому документі з викладенням обставин щодо вчинення посадовою особою дисциплінарного проступку).
Колегія суддів вважає обгрунтованими доводи відповідача про те, що у даному випадку достатньою підставою для відкриття дисциплінарного провадження була накладена резолюція начальника Львівської митниці ДФС Прокіпчука Л. І. від 19 вересня 2018 року.
Посилання представника позивача на роз`яснення Національного агентства України з питань державної служби від 09 лютого 2017 року №24-р/з «Щодо ініціювання дисциплінарного провадження стосовно державного службовця» колегією суддів не беруться до уваги з огляду на те, що такі роз`яснення не є нормативно - правовим актом, носять лише рекомендаційний, роз`яснювальний та інформаційний характер.
Водночас, Положенням про Дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ Львівської митниці ДФС також не передбачено, що передумовою відкриття дисциплінарного провадження є винесення наказу.
Стосовно відсутності в матеріалах дисциплінарної справи характеристики державного службовця ( ОСОБА_1 ), складеної її безпосереднім керівником колегія суддів зазначає наступне.
Так, нормами статті 73 Закону України «Про державну службу» визначено, що дисциплінарна справа повинна містити, серед іншого, характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником.
Матеріалами справи підтверджується, що така міститься в матеріалах дисциплінарної справи № 425/78 відносно ОСОБА_1 .
Зауваження позивача стосовно того, що така підписана не її безпосереднім керівником, спростовуються п. 3.1.5 Регламенту Львівської митниці ДФС, затвердженого наказом Львівської митниці ДФС від 30 листопада 2018 року № 617, відповідно до якого  керівник самостійного структурного підрозділу Митниці (або особа, яка виконує його обов`язки) (з дотриманням вимог п.п. 3.7.2.1. Регламенту) підписує (в електронній або паперовій формі):
документи, що надсилаються територіальним органам центральних органів виконавчої влади, місцевим органам виконавчої влади;
службові листи, доповідні (службові) записки, довідки і документи інформаційного, довідкового або аналітичного характеру, підготовлені керівництву Митниці або структурним підрозділам, а також листи до структурних підрозділів щодо отримання та надання інформаційних та аналітичних матеріалів, необхідних для виконання наданих доручень та покладених функцій.
Колегія суддів звертає увагу, що нормами Закону України «Про державну службу» визначено обов`язок безпосереднього керівника державного службовця лише щодо складення характеристики, в той же час, підзаконним нормативно-правовим актом відповідача визначено, що характеристика має бути підписана керівником самостійного структурного підрозділу.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції помилково встановлено відсутність в матеріалах дисциплінарної справи належним чином оформленої характеристики ОСОБА_1 .   
Стосовно висновків суду першої інстанції про те, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу не було враховано наявність обставин, що пом`якшують відповідальність державного службовця, колегія суддів зазначає, що такі спростовуються висновком за результатами дисциплінарного провадження від 14 червня 2019 року, відповідно до якого дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Львівської митниці ДФС було взято до уваги обставини, які пом`якшують вину ОСОБА_1 , зокрема такі як попередню бездоганну поведінку та відсутність дисциплінарних стягнень, а також її позитивну характеристику.
Отже, виходячи зі змісту фактичних обставин справи, доводи позивача про порушення процедури її притягнення до дисциплінарної відповідальності спростовуються судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.
Колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду цієї справи ОСОБА_1 не наведеного жодних належних аргументів та не надано відповідних доказів, які б свідчили про протиправність оскаржуваного наказу відповідача.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що наказ Львівської митниці ДФС області від 21 червня 2019 року № 163-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» видано у порядку, межах і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби задовольнити повністю.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 1.380.2019.006634 – скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 27 січня 2021 року.