ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року 
м. Черкаси   

Справа № 707/529/20		
Провадження № 22-ц/821/26/21		
категорія 302000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Єльцова В.О. 
суддів: Бородійчук В.Г., Нерушак Л.В.
секретаря: Винник І.М.

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 ,
відповідач: Білозірська сільська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агронива – Черкаси», державний реєстратор виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області Калюта Юлія Анатоліївна, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю  «Білозірське – Агро»
представник відповідача ТОВ «Агронива- Черкаси»: адвокат Удовицький Євгеній Миколайович

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агронива – Черкаси», державного реєстратора виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області – Калюти Юлії Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову – Товариство з обмеженою відповідальністю «Білозірське – Агро», про визнання незаконним правового акту органу місцевого самоврядування , визнання недійсним правочину, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди та повернення земельної ділянки.

в с т а н о в и в :
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Черкаської районної державної адміністрації, Білозірської сільської ради, ТОВ "Агронива-Черкаси", державного реєстратора виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області Калюти Ю.А., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, ТОВ "Білозірське-Агро", про визнання незаконним правового акту органу місцевого самоврядування, визнання недійсним правочину та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ним на підставі розпорядження Черкаської районної державної адміністрації № 342 від 14.12.2015 року була замовлена у ДП "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Розроблена технічна документація разом з копією у електронному вигляді ним була подана до державного кадастрового реєстратора для перевірки на відповідність вимог чинного законодавства та електронного документа щодо проведення державної реєстрації земельної ділянки. Після перевірки державним кадастровим реєстратором технічної документації та успішної реєстрації земельної ділянки, їй був присвоєний кадастровий номер 7124981000:01:004:0517 та виданий йому витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.08.2016 року з одночасним проставленням штампа-відмітки кадастровим реєстратором на титульній сторінці технічної документації. 18.08.2016 року позивач звернувся із заявою про затвердження його технічної документації до Черкаської районної державної адміністрації, однак останньою було допущено протиправну бездіяльність, яка встановлена постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 року. У зв`язку із змінами у законодавстві, які набули чинності 01.01.2019 року, було внесено зміни у ст.13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та питання щодо надання земельних ділянок передано до компетенції органів місцевого самоврядування. На підставі вказаних змін позивач, неодноразово, вперше 02.01.2019 року звертався до Білозірської сільської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою виготовленої позивачем та надання йому в оренду земельну ділянку площею 15га, кадастровий номер 7124981000:01:004:0517, яка знаходиться в адміністративних межах Білозірської сільської ради. Так рішенням Білозірської сільської ради від 24.04.2019 року №85-32/VII та від 25.09.2019 року №94-55/VII було відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою та передачу в оренду ОСОБА_1 спірну земельну ділянку. Вказані рішення Білозірської сільської ради було визнано незаконними та скасовані відповідними рішеннями Черкаського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року №580/1643/19 та від 26.12.2019 року №580/3433/19 відповідно.
Рішенням Білозірської сільської ради від 20.12.2019 року №99-82/VII затверджено технічну документацію та передано в оренду спірну земельну ділянку ТОВ "Агронива-Черкаси" та 02.01.2020 року укладено договір оренди. Крім того, 04.05.2020 року між ТОВ "Агронива-Черкаси" та ТОВ "Білозірське-Агро" укладено договір суборенди земельної ділянки площею 15га., кадастровий номер 7124981000:01:004:0517 та саме ТОВ "Білозірське-Агро" на даний час є користувачами вказаної земельної ділянки.
Позивач вважає вказане рішення Білозірської сільської ради незаконним, оскільки порушено його законні права та інтереси та прийняте з порушенням норм законодавства, оскільки надана на затвердження технічна документація із землеустрою ТОВ "Агронива-Черкаси" виготовлена ФОП ОСОБА_2 не відповідає вимогам чинного законодавства України, а саме на титульній сторінці відсутня відмітка кадастрового реєстратора.
Посилаючись на те, що відсутня відмітка кадастрового реєстратора на титульній сторінці технічної документації, позивач просить визнати незаконним рішення Білозірської сільської ради від 20.12.2019 року № 99-82/ VII, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 15,000 га з кадастровим номером 7124981000:01:004:0517, укладеного між Білозірською сільською радою та ТОВ "Агронива-Черкаси", зобов`язати ТОВ "Агронива-Черкаси" повернути Білозірській сільській раді земельну ділянку площею 15га, кадастровий номер 7124981000:01:004:0517, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51230036 від 20.02.2020 року, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області Калютою Ю.А., зобов`язати Білозірську сільську раду прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі виготовленої на замовлення позивача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17 вересня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Агронива-Черкаси», державного реєстратора виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області - Калюти Юлії Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - Товариство з обмеженою відповідальністю "Білозірське-Агро" про визнання незаконним правового акту органу місцевого самоврядування, визнання недійсним правочину, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди та повернення земельної ділянки відмовлено повністю.
Рішення суду мотивоване тим, що враховуючи, що право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі за Білозірською сільською радою, надання вказаною земельної ділянки без змін її меж та цільового призначення здійснюється без складання документації із землеустрою. Враховуючи все вище викладене суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання рішення Білозірської сільської ради від 20.12.2019 року № 99-82/ VII, незаконним задоволенню не підлягає. Вимоги позивача про визнання недійсним договору оренди, скасування реєстрації, зобов`язання повернути спірну земельну ділянку Білозірській сільській раді є похідними з вимогами про скасування рішення Білозірської сільської ради від 20.12.2019 року № 99-82/ VII , тому також задоволенню не підлягають. За вказаних обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подав до Черкаського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 вересня 2020 року скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.
Апелянт вказує, що вищевказане рішення вважає незаконним і не обґрунтованим. Суд 1 інстанції помилково не застосував приписи статті 203, 216 ЦК України та не захистив належним чином його права, допустивши не застосування закону, який підлягає до застосування у спірних правовідносинах. Також, суд 1 інстанції здійснив неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, оскільки помилково не врахував заявлені вимоги про визнання договору оренди недійсним, що є підставою для апеляційного суду скасувати оскаржуване рішення місцевого суду.
Зазначає, що відмовляючи у задоволенні його позову, місцевий суд помилково вважав, що надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою не встановлює будь-які права на земельну ділянку, а тому не має підстав зважати на пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку документації із землеустрою, що виключає наявність його порушеного права.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що проставлення Державним кадастровим реєстратором позначки про проведення перевірки електронного документа, відповідно до пп.2 п.75 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 року, є підставою для передачі відповідної документації на затвердження органу державної влади або органу місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню даним органом).
Також, зазначає, що до пункту 75 Постанови Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» були внесені зміни згідно з Постановою КМУ №710 від 18.07.2018 року, де значиться, що Витяг з Державного земельного кадастру, який надається для підтвердження внесення до Державного земельного кадастру відповідних відомостей, є підставою для передачі відповідної документації на затвердження органу державної влади або органу місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню даним органом).
Обставини справи вказують на те, що відповідно до спірного рішення Білозірською сільською радою від 20.12.2019 №99-82/VII технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ТОВ «Агронива – Черкаси» підлягала до затвердження та була затверджена Білозірською сільською радою перед наданням ТОВ «Агронива - Черкаси» в користування земельної ділянки.
Проте, з аналізу наведених норм права можна зробити висновок, що відсутність проставленої державним кадастровим реєстратором зазначеної позначки на документації із землеустрою та відсутність Витягу з ДЗК, який надається на підтвердження внесення до Державного земельного кадастру відповідних відомостей не дає підстав органу державної влади затверджувати таку документацію із землеустрою, рівно як і право ТОВ «Агронива – Черкаси» подавати таку документацію на затвердження до Білозірської сільської ради.
Вказує, що можна зробити логічний висновок, що місцевим судом помилково не було застосовано положення 75 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 року, який підлягає до застосування у спірних правовідносинах.
Крім того, зазначає, що він мотивував свою позовну заяву низкою рішень Черкаського окружного суду по справам №580/1643/19 та №580/3433/19, якими засвідчена протиправність Білозірської сільської ради на етапі затвердження поданої мною технічної документації із землеустрою, тобто завершальною стадією прийняття рішення про затвердження його документації із землеустрою та надання йому в оренду земельної ділянки, а не приорітетністю стадії отримання дозволу на складання документації із землеустрою.
Звертає увагу, що рішенням Черкаського окружного суду в справах №580/195/19, №580/1643/19, №580/3433/19 фактично та документально засвідчено протиправну бездіяльність та факт прийняття незаконних рішень Білозірською сільською радою на завершальному етапі затвердження поданої ним технічної документації із землеустрою, яку місцевий суд помилково залишив поза увагою, що в свою чергу не свідчить про прийняття ним законного та обгрунтованого рішення.
Також, вказує, що з матеріалів справи вбачається, що він звернувся до Білозірської сільської ради на предмет затвердження своєї технічної документації із землеустрою із заявою від 02.01.2019 року. В той час, як ТОВ «Агронива- Черкаси» звернулося із заявою від 03.12.2019 року до Білозірської сільської ради про затвердження технічної документації, виготовленої ФОП ОСОБА_2 щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 15,0000 га для передачі в оренду ТОВ «Агронива – Черкаси» нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок (паїв) терміном на 7 (сім) років (до моменту отримання їх власниками документів на право власності на земельні ділянки) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради.
Фактично через рік після подання ним заяви на затвердження його технічної документації із землеустрою. І на протязі всього цього часу Білозірська сільська рада навмисно протиправно вчиняла бездіяльність та приймала завідомо незаконні рішення, щоб надати часу для виготовлення технічної документації для ТОВ «Агронива – Черкаси».
Єдине чого подана технічна документація від ТОВ «Агронива – Черкаси» не могла мати в апріорі, так це доказу здійснення державної реєстрації земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою за зверненням ТОВ «Агронива – Черкаси».
Оскільки, таку державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:004:0517 було здійснено ним ще у 2016 році, на підтвердження чого йому був виданий Витяг з ДЗК на земельну ділянку НВ- 7104040432016, який був виданий йому державним кадастровим реєстратором Заєць Мариною Іванівною на його заяву від 29.07.2016 року.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшла від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агронива –Черкаси», зазначено, що ознайомившись зі змістом апеляційної скарги вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вказує, що твердження позивача про обов`язковість проставлення позначки державним кадастровим реєстратором на Технічній документації є помилковими, адже згідно абз. 2 підп. 2 пункту 75 Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 року у разі подання заявником документації із землеустрою та оцінки земель в електронній формі зазначена позначка не проставляється, а така документація підписується Державним кадастровим реєстратором із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису.
Також, в силу ч.10 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» наявність відмітки кадастрового реєстратора на титульній сторінці не входить до обов`язкового переліку вимог, які має містити технічна документація, а отже її відсутність не перешкоджає затвердженню технічної документації.
Стверджує, що таким чином, позивач акцентуючи увагу на обов`язковості проставлення даної позначки на Технічній документації намагається ввести суд в оману.
Також, позивачем не надано будь-яких доказів, в тому числі висновків експертів, які б свідчили про невідповідність технічної документації вимогам законодавства.
Отже, доводи позивача про невідповідність Технічної документації вимогам законодавства є його припущенням, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для скасування рішення Білозірської сільської ради від 21.12.2019 року.
Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, що викладений в постанові від 28.09.2020 року справа №707/1021/17, в якій ОСОБА_1 (який є позивачем в цій справі) оскаржував правомірність набуття в оренду земельної ділянки площею 12га з кадастровим номером 712498100:01:004:0518.
Крім того, акцентує увагу суду, що позивач додаючи до позовної заяви лише другу сторінку (а першу приховує) інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на якій містяться реквізити рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку, умисно намагається приховати від суду той факт, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7124981000:01:004:0517 зареєстроване за Білозірською сільською радою (інформаційна надавалася відповідачем до відзиву).
Цей факт має важливе значення, адже згідно абз. 3 ст. 123 ЗК України надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складання документації із землеустрою.
Оскільки, земельна ділянка з кадастровим номером 7124981000:01:004:0517 на момент прийняття оскаржуваного рішення Білозірської сільської ради від 20.12.2019 року №99-82/VII «Про надання земельної ділянки в оренду ТОВ «Агронива – Черкаси» була зареєстрована в Державному земельному кадастрі та право власності на неї було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Білозірською сільською радою, то в силу абз. 3 ст. 123 ЗК України надання такої земельної ділянки користування могло здійснюватися без складання документації із землеустрою.
Це означає, що рішення Білозірської сільської ради від 20.12.2019 року №99-82/VII Про затвердження Технічної документації та надання земельної ділянки в оренду ТОВ «Агронива – Черкаси» в частині затвердження технічної документації є факультативним, адже надання спірної земельної ділянки в оренду може відбуватися без складання документації із землеустрою.
Таким чином, доводи позивача про невідповідність Технічної документації вимогам чинного законодавства взагалі не мають юридичного значення, адже рішення Білозірської сільської ради від 20.12.2019 року №99-82/VII в частині надання земельної ділянки в оренду ТОВ “Агронива – Черкаси» є законним та відповідає приписам абз.3 ст.123 ЗК України.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

12 жовтня 2020 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга  ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агронива – Черкаси», державного реєстратора виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області – Калюти Юлії Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову – Товариство з обмеженою відповідальністю «Білозірське – Агро», про визнання незаконним правового акту органу місцевого самоврядування, визнання недійсним правочину, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди та повернення земельної ділянки.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 жовтня 2020 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єльцов В.О., судді Карпенко О.В., Нерушак Л.В.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників про її розгляд та з викликом сторін в судове засідання.
 Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2021 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єльцов В.О., судді Бородійчук В.Г., Карпенко О.В.
 Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 лютого 2021 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єльцов В.О., судді Бородійчук В.Г., Нерушак Л.В.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідно до розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 14.12.2015 року № 342 "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою", ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо передачі нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок, паїв загальною площею 15,0 га в оренду терміном на 10 років (до моменту отримання їх власниками документів на право власності на земельні ділянки) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані у адміністративних межах Білозірської сільської ради, за межами населеного пункту.
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -7104040432016 від 10.08.2016 року, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:004:0517 площею 15,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, форма власності - державна, що знаходиться на території Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області проведена 10.08.2016 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі.
Згідно заяви ОСОБА_1 від 02.01.2019 року, яку прийнято Білозірською сільською радою він просить затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,00 га з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок (паїв) в оренду на 10 років (до моменту отримання їх власниками документів на право на право власності на земельні ділянки) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області.
Згідно рішення Білозірської сільської ради від 11.07.2019 року №90-16/VII ТОВ "Агронива-Черкаси" було надано дозвіл на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в оренду нерозподілена (не витребувана), земельних ділянок (паїв), площею 15,00га, кадастровий номер 71249881000:01:004:0517 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Білозірської сільської ради, за межами населеного пункту.
Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 18.04.2020 року, вбачається що право власності на земельну ділянку площею 15,00га, кадастровий номер 71249881000:01:004:0517 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Білозірської сільської ради, зареєстровано з 13.08.2018 року за Білозірською сільською радою, номер запису про право №27567615.
Рішенням Білозірської сільської ради від 20.12.2019 року № № 99-82/ VII, "Про затвердження технічної документації та надання в оренду земельної ділянки " ТОВ "Агронива-Черкаси" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,00 га з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок (паїв) в оренду розроблену ФОП ОСОБА_2 . Надано ТОВ "Агронива-Черкаси" вказану земельну ділянку в оренду на 7 років до дня державної реєстрації права власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Білозірської сільської ради за межами населеного пункту с.Білозір`я Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер 7124981000:01:004:0517.
Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 202933595 від 04.03.2020 року за ТОВ "Агронива-Черкаси" зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 15,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, за межами населеного пункту на підставі договору оренди землі б/н від 02.01.2020 року строком на 7 років з правом пролонгації, орендодавець - Білозірська сільська рада.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №209481382 від 19.05.2020 року, земельна ділянка №7124981000:01:004:0517, площею 15га, передана у суборенду від ТОВ "Агронива-Черкаси" до ТОВ "Білозірське-Агро", на підставі договору суборенди AGH-BLA-2020-01 від 04.05.2020 року.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.
       
Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
       Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Відповідно до ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:
-надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;
-формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.
Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
У разі якщо місце розташування об`єкта, розміри і межі земельної ділянки, що пропонується до вилучення (викупу), та умови вилучення (викупу) цієї ділянки погоджені згідно з вимогами статті 151 цього Кодексу, які під час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не змінилися, проект погодженню не підлягає.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.
Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:
-затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;
-вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);
-надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.
У разі надання земельних ділянок державної власності у постійне користування підприємствам, установам, організаціям комунальної власності одночасно здійснюється передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність і навпаки.
На підставі рішення про передачу будівлі, споруди, іншого об`єкта нерухомого майна державної власності у комунальну власність приймається рішення про передачу у комунальну власність земельної ділянки, на якій розміщений об`єкт передачі.
На підставі рішення про передачу будівлі, споруди, іншого об`єкта нерухомого майна комунальної власності у державну власність, також передається у державну власність земельна ділянка, на якій розміщений об`єкт передачі.
Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою.
Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Відповідно до ч.1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Реєстрація права власності на земельну ділянку проводиться лише в порядку виконання вимог ч. 1 ст. 116 ЗК України шляхом прийняття відповідного рішення уповноваженого органу на підставі відповідної землевпорядної документації, розробленої, погодженої та затвердженої в порядку, визначеному ст. ст. 122-123 ЗК України.
Згідно зі ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
У ст. 13 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" вказано, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.
Відповідно до статті 55 Закону України "Про землеустрій" в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) мала включати:
а) завдання на складання технічної документації із землеустрою;
б) пояснювальну записку;
в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом);
г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем;
ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території);
д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;
е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);
є) копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані);
ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт;
з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів);
и) кадастровий план земельної ділянки;
і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;
ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);
й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.
Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв`язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.
Прийняте відповідачем (як суб`єктом владних повноважень) рішення про затвердження технічної документації є ненормативним актом, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта не породжує наслідків для власників земельних ділянок, відтак обраний спосіб захисту порушених прав (оскарження рішення суб`єкта владних повноважень про розпорядження земельною ділянкою) не забезпечує їх реального захисту.
Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року у справі № 21-1306а15 та від 11 жовтня 2016 року у справі № 816/4340/14 та узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 802/950/17-а, які, відповідно до статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
В постанові Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі № 21-358а13 зазначено, що : зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.
Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 10 грудня 2013 року (справа № 21-358а13) та від 07 червня 2016 року (справа №21-1391а16).
Тобто, усі учасники земельних відносин мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку, а тому не має підстав зважати на пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що виключає наявність порушеного права позивача.
Висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27 березня 2018 року у справі №463/3375/15-а (адміністративне провадження №К/9901/15205/18).
Крім того, відповідно до абз.3 ч.1 ст.123 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідно до розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 14.12.2015 року № 342 "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою", ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо передачі нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок, паїв загальною площею 15,0 га в оренду терміном на 10 років (до моменту отримання їх власниками документів на право власності на земельні ділянки) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані у адміністративних межах Білозірської сільської ради, за межами населеного пункту.
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -7104040432016 від 10.08.2016 року, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:004:0517 площею 15,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, форма власності - державна, що знаходиться на території Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області проведена 10.08.2016 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі.
Згідно заяви ОСОБА_1 від 02.01.2019 року, яку прийнято Білозірською сільською радою, він просить затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,00 га з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок (паїв) в оренду на 10 років (до моменту отримання їх власниками документів на право власності на земельні ділянки) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області.
Згідно рішення Білозірської сільської ради від 11.07.2019 року №90-16/VII ТОВ "Агронива-Черкаси" було надано дозвіл на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в оренду нерозподілена (не витребувана), земельних ділянок (паїв), площею 15,00га, кадастровий номер 71249881000:01:004:0517 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Білозірської сільської ради, за межами населеного пункту.
Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 18.04.2020 року, вбачається що право власності на земельну ділянку площею 15,00га, кадастровий номер 71249881000:01:004:0517 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Білозірської сільської ради, зареєстровано з 13.08.2018 року за Білозірською сільською радою, номер запису про право №27567615.
Рішенням Білозірської сільської ради від 20.12.2019 року № № 99-82/ VII, "Про затвердження технічної документації та надання в оренду земельної ділянки ТОВ "Агронива-Черкаси" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,00 га з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок (паїв) в оренду розроблену ФОП ОСОБА_2 . Надано ТОВ "Агронива-Черкаси" вказану земельну ділянку в оренду на 7 років до дня державної реєстрації права власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Білозірської сільської ради за межами населеного пункту с.Білозір`я Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер 7124981000:01:004:0517.
Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 202933595 від 04.03.2020 року за ТОВ "Агронива-Черкаси" зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 15,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, за межами населеного пункту на підставі договору оренди землі б/н від 02.01.2020 року строком на 7 років з правом пролонгації, орендодавець - Білозірська сільська рада.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №209481382 від 19.05.2020 року, земельна ділянка №7124981000:01:004:0517, площею 15га, передана у суборенду від ТОВ "Агронива-Черкаси" до ТОВ "Білозірське-Агро", на підставі договору суборенди AGH-BLA-2020-01 від 04.05.2020 року.
Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.
Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що рішення Білозірської сільської ради є ненормативним правовим актом індивідуального характеру, який вичерпав свою дію.
Прийняте відповідачем (як суб`єктом владних повноважень) рішення про затвердження технічної документації є ненормативним актом, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта не породжує наслідків для власників земельних ділянок, відтак обраний спосіб захисту порушених прав (оскарження рішення суб`єкта владних повноважень про розпорядження земельною ділянкою) не забезпечує їх реального захисту.
Крім того, чинним законодавством України не визначено, що надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою встановлює будь-які права на земельну ділянку чи встановлює додатковий облік такої земельної ділянки, крім визначеного, як земельних ділянок, вільних на час надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації, тобто не переданих у власність або в користування відповідно до вимог ст. ст. 125-126 ЗК України.
Тобто, усі учасники земельних відносин мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку, а тому не має підстав зважати на пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що виключає наявність порушеного права позивача.
Що стосується посилання позивача на незаконність оспорюваного рішення з тих підстав, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, виготовлена ФОП ОСОБА_2 та подана ТОВ "Агронива-Черкаси", не відповідає вимогам встановлених законодавством, у зв`язку з відсутністю відмітки кадастрового реєстратора на титульній сторінці, то вказана обставина не є підставою для скасування рішення Білозірської сільської ради, оскільки аналіз положень статті 55 Закону України "Про землеустрій" в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення дає можливість стверджувати, що наявність вказаної відмітки на титульній сторінці документації не входить до обов`язкового переліку вимог, які має містити технічна документація, отже і її відсутність не перешкоджає затвердженню технічної документації.
Крім того, відповідно до абз.3 ч.1 ст.123 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Враховуючи, що право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі за Білозірською сільською радою, надання вказаною земельної ділянки без змін її меж та цільового призначення здійснюється без складання документації із землеустрою.
Враховуючи вище викладене позовна вимога ОСОБА_1 про визнання рішення Білозірської сільської ради від 20.12.2019 року № № 99-82/ VII, незаконним задоволенню не підлягає.
Вимоги позивача про визнання недійсним договору оренди, скасування реєстрації, зобов`язання повернути спірну земельну ділянку Білозірській сільській раді є похідними з вимогами про скасування рішення Білозірської сільської ради від 20.12.2019 року № 99-82/ VII , тому також задоволенню не підлягають.
Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.
Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів, - 

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 вересня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агронива – Черкаси», державного реєстратора виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області – Калюти Юлії Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову – Товариство з обмеженою відповідальністю «Білозірське – Агро», про визнання незаконним правового акту органу місцевого самоврядування, визнання недійсним правочину, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди та повернення земельної ділянки,- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного  судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 
 
Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року.

Головуючий:                                 В.О. Єльцов

Судді: В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак