ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року 
м. Київ
справа №296/10628/16-а
адміністративне провадження №К/9901/24150/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у письмовому провадженні   в касаційній інстанції адміністративну справу № 296/10628/16-а
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито   
за касаційною скаргою   Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області
на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2017 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Жизневської А.В., суддів: Котік  Т.С.,   Моніча Б.С.)
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:
-   визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії; 
- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії, починаючи з 30 квітня 2016 року, врахувавши в розрахунок, з якого призначається пенсія, грошову допомогу на оздоровлення, індексацію, разову премію і винагороду за участь в АТО та виплатити недоплачену з 30 квітня 2016 року пенсію;
- визнати незаконними дії відповідача щодо встановлення позивачеві основного розміру пенсії 65% грошового забезпечення; зобов`язати відповідача встановити позивачеві основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення за 25 років вислуги зі збереженням розміру пенсії та цільової допомоги, як учаснику бойових дій, а також інших передбачених чинним законодавством надбавок;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити з 01.09.2016 року пенсійного забезпечення з врахуванням основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення зі збереженням розміру пенсії та цільової допомоги, як учаснику бойових дій, а також інших передбачених чинним законодавством надбавок.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно здійснив перерахунок пенсії позивача та виплачує пенсію без 5% надбавки від грошового забезпечення, право на яку він отримав у зв`язку із звільненням через хворобу.
Також вважає, що відповідачем при визначенні йому грошового забезпечення для призначення пенсії, було протиправно невраховано грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію грошового забезпечення, винагороду за участь в антитерористичній операції.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3.   17 березня 2017 року Корольовський районний суд міста Житомира вирішив:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого позивачу була нарахована пенсія, суми грошової допомоги на оздоровлення, індексацію, разову премію та винагороду за участь в АТО, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01.10.2016 року.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській   області щодо встановлення ОСОБА_1 з 01.09.2016 року основного розміру пенсії 65% грошового забезпечення. 
Зобов`язати   Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення з врахуванням основного розміру пенсії - 70% грошового забезпечення (за 25 років вислуги) з 01.09.2016 року.
4.   Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням суми грошової допомоги на оздоровлення, індексацію, разову премію та винагороду за участь в АТО, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, так як вони відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців починаючи з 01.10.2016 року. Також, ОСОБА_1 має право на перерахунок та виплату пенсійного забезпечення з врахуванням основного розміру пенсії - 70% грошового забезпечення (за 25 років вислуги) з 01.09.2016 року.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5.   03 травня 2017 року Житомирський апеляційний адміністративний суд вирішив:
Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, ОСОБА_1    задовольнити частково.
   Постанову Корольовського районного суду м. Житомира   від "17" березня 2017 року скасувати, прийняти нову постанову.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого позивачу була нарахована пенсія, суми грошової допомоги на оздоровлення, разову премію та винагороду за участь в АТО, з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01 липня 2016 року.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо встановлення ОСОБА_1 з 01 вересня 2016 року основного розміру пенсії 65% грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення з врахуванням основного розміру пенсії - 70% грошового забезпечення (за 25 років вислуги) з 01 вересня 2016 року.
6. Скасовуючи  рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вказав на те, що у суду не було підстав для задоволення позову про включення до складу грошового забезпечення, з розміру якого має бути обчислена пенсія ОСОБА_1 , індексації, з якої не було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що у відповідності до приписів ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", перерахунок пенсії необхідно провести з 01 липня 2016 року.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.   22 травня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача.
У касаційній скарзі скаржник просить постанову   Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2017 року у справі №296/10628/16-а скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
      
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції винесенні з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню. 

У касаційній скарзі відповідач наполягає на тому факту, що  згідно свідоцтва про хворобу № 59/52, позивача визнано обмежено придатним саме до військової служби, що не відповідає критеріям статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

17 червня 2017 року до Вищого адміністративного суду України від позивача надійшли заперечення на касаційну скаргу.
8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою      відповідача на постанову   Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2017 року у справі №296/10628/16-а.
9.    16 лютого 2018 року справу передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду.
10. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 лютого 2018 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Анцупова Т. О., суддів Стародуб О.П., Кравчук В.М.
11. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 11 червня 2019 року, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Рибачук А.І., Тацій Л.В.

12. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 21 січня 2021 року, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценко С.Г., Тацій Л.В.
13. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від   21 січня 2021 року прийнято до провадження касаційну скаргу відповідача.
II. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
14. Як було встановлено судами попередніх інстанцій, що 27.04.2016 року наказом ГУНП в Житомирській області №77о/с підполковника поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції з 29.04.2016 року за п. 2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу). Вислуга років ОСОБА_1 на 29.04.2016 року складає: календарна - 25 роки 09 місяців 14 днів, у пільговому обчисленні - 25 роки 11 місяці 16 днів .
З 30.04.2016 р. ОСОБА_1 став на облік в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Листом начальника управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №1186/03-23 від 23.05.2016 року ОСОБА_1 повідомлено про призначення йому пенсії за вислугу років з 30.04.2016 року у розмірі 70 % грошового забезпечення (за 25 роки вислуги).
Проте, починаючи з 01.09.2016 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було зменшено розмір його основної пенсії з 70% до 65 %, оскільки у свідоцтві про хворобу не міститься інформації про його непридатність до служби в поліції.
Крім того, у жовтні 2016 року йому стало відомо, що при призначенні йому пенсії не було враховано всі види грошового забезпечення, а тому він 05.10.2016 року звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, починаючи з 30.04.2016 року. Але листом №1736/Т-11 від 17.10.2016 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило йому у проведенні перерахунку у зв`язку з тим, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку та індексація тощо не є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення, а тому не можуть бути враховані до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.
Вказане стало підставою для звернення до суду.
ІІІ.   ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
15.Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі   статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
16.   Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.      
Відповідно до   статті 19 Конституції України   органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими   Конституцією   та законами України.
Згідно із   статтею 46 Конституції України   громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Так, згідно частини 1 статті 102 Закону України "Про Національну поліцію" пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону №2262-XII пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим   Законом, які мають вислугу 20 років і більше: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Згідно із частиною першою   статті 77 Закону №580-VIII   поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим   Законом   граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.
З наведеного вище слідує, що   стаття 77 Закону №580-VIII   встановлено вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка служить в органах Національної поліції України. При цьому, однією із вказаних підстав для звільнення є хвороба особи, яка підтверджується висновком медичної комісії про її непридатність до служби в поліції.
Станом на час призначення та перерахунку пенсії позивачу в системі МВС проведення військово-лікарської експертизи з метою, зокрема, визначення за станом здоров`я придатності до служби в органах внутрішніх справ, військової служби, здійснюється відповідно до "Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України" та "Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України" затверджених наказом МВС від 6 лютого 2001 року №85
Відповідно до пункту 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.
Згідно із пунктом 1.1 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України медичний огляд проводиться згідно з пунктом 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров`я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.
Відповідно до п. 1.117 вищевказаного Порядку свідоцтво про хворобу складається: у мирний час - на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров`я.
Жодних інших подібних нормативно-правових актів, які б окремо встановлювали непридатність до служби в поліції, на сьогоднішній день в системі МВС або НП не існує.
З огляду на наведене, військово-лікарська комісія при прийнятті висновку про непридатність особи до військової служби не може вийти за межі формулювань передбачених пунктом 1.117 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України.
Таким чином, свідоцтво про хворобу військово-лікарської комісії від 25 квітня 2016 року № 59/52 є належним документом, який підтверджує наявність у позивача хвороби, що зумовлює його непридатність до служби в поліції, що стало підставою для звільнення позивача зі служби в поліції згідно з пунктом 2 частини першої   статті 77 Закону №580-VIII   (через хворобу), а тому позивач має право на призначення пенсії за вислугу років в підвищеному розмірі з урахуванням звільнення на підставі пункту 2 частини першої   статті 77 Закону №580-VIII, а доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.
Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову в частині позовних вимог    ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення з врахуванням основного розміру пенсії - 70% грошового забезпечення.
Правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 11 липня 2018 року у справі №487/2695/17, від 31 липня 2018 року у справі №295/13716/16-а, від 20 вересня 2019 року у справі №466/1403/17, від 28 листопада 2019 року у справі №544/681/17 та від   25 березня 2020 року у справі №461/1317/17, від 23 липня у справі  №461/1254/17.
Колегія суддів Верховного Суду також погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо необхідності проведення перерахунку пенсії позивачу починаючи з 01.07.2016 року з огляду на приписи статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Щодо висновків судів попередніх інстанцій з приводу того, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразові премії та надбавки, винагороди за участь в АТО, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, відповідно до частин 2, 3   статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно частини 1   статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"   передбачено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до   Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Частиною 3   статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"   передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7   постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей"   пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем при обчисленні пенсії позивача не включено матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань, одноразову премію, винагороду за участь в АТО.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року справа №522/2738/17 дійшла висновку, що при обчисленні пенсії на підставі   статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"   не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Крім того, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного   статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який є вичерпним.
Під час розгляду справи було встановлено, що спірні виплати носили одноразовий характер, премії, надбавки та винагорода носили не щомісячний, а тимчасовий характер і виплачувалися не регулярно, а тому колегія суддів Верховного суду дійшла висновку про відсутність підстав для їх врахування при обчисленні пенсії позивачу.
Крім того, винагорода за участь в антитерористичній операції не має систематичного характеру, є тимчасовою виплатою для тих військовослужбовців, які залучені до участі у ній, вона залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, у зв`язку з чим така винагорода не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до   статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 18.04.2019р. у справі №431/703/17 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від таких висновків під час розгляду даної справи.
З огляду на вищенаведене рішення суду апеляційної інстанції не відповідає відповідним вимогам законодавства та підлягає скасування в цій частині позовних вимог.
Що стосується вимог про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації, колегія суддів зазначає таке.
Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII   передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених   Конституцією України   гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано   Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення»   (далі по тексту - Закон № 1282-ХІІ).
Згідно   статті 1 вказаного Закону   індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 цього Закону   передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим   законом, до якого   стаття 9 Закону №2011-ХІІ   містить відсилочну норму, колегія суддів судової палати дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями   Закону № 2011-XII   або   Закону № 2262-ХІІ.
Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема   Закону №2262-ХІІ   та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема   Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема   Закону № 2017-ІІІ,   Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-70а15) щодо наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сформулювала критерії включення до нього саме тих складових, які передбачені   Законом №2262-ХІІ. Разом з тим, питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.
Вказаний правовий висновок сформований в постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17 та від 14 травня 2019 року  у справі №428/11103/16-а. 
З огляду на вищенаведене, рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо перерахунку пенсії позивачу з урахування індексації грошового забезпечення є неправомірним та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини третьої   статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України   (надалі також   КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до   закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до   КАС України, внесені   Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим   Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим   Законом.      
Відповідно до ч. 1   ст. 351 КАС України   підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення   закону   або застосування   закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування   закону, який підлягав застосуванню.
Керуючись статтями   345,   349,   351,   355,   356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
1.Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.
2. Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2017 року у справі № 296/10628/16-а скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого позивачу була нарахована пенсія, суми грошової допомоги на оздоровлення, разову премію та винагороду за участь в АТО, з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01 липня 2016 року. 
В цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Абзац 4 резолютивної частини постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2017 року викласти у наступній редакції: 
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого позивачу була нарахована пенсія, суми індексації грошового забезпечення, починаючи з 01 липня 2016 року».
В іншій частині постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від      03 травня 2017 року у справі № 296/10628/16-а залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          Т. Г. Стрелець   
Судді                                                                                                    С.Г. Стеценко
                                                                                                    Л.В. Тацій