ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 січня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №592/6707/20 
Номер провадження 22-ц/816/121/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Левченко Т. А. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Кондратенко Світланою Юріївною, на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 листопада 2020 року в складі судді Косолап М.М., ухваленого в м. Суми, повне судове рішення складено 17 листопада 2020 року,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , свої вимоги мотивував тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 листопада 2019 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 03 жовтня 2019 року. Цим же рішенням стягнуто аліменти на утримання відповідачки у розмірі 1/6 частини заробітку, до досягнення дитиною 3-річного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Загальний розмір стягнутих аліментів становить 5/12 часток (1/4+1/6). 
Позивач стверджував, що після ухвалення вказаного рішення погіршився його матеріальний стан, оскільки починаючи з січня 2020 він у добровільному порядку сплачує аліменти на користь ОСОБА_3  на утримання сина від першого шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000 грн на місяць.
Загальний розмір аліментів на двох малолітніх дітей і відповідачку становить 2/3 частини від його заробітної плати (5/12 +1/4), а гранично допустимий розмір стягнень із заробітної плати становить 50%, що на думку позивача є підставою для зменшення розміру аліментів стягнутих на утримання ОСОБА_2 до 1/8 частки його заробітку та на утримання доньки сторін ОСОБА_6 - до 1/6 частки заробітку.
РішеннямКовпаківського районного суду м. Суми від 12 листопада 2020 року позов  ОСОБА_1   задоволений частково.
Зменшено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 листопада 2019 року з ОСОБА_1  на утримання ОСОБА_2  з 1/6 до 1/8 частини заробітку, до досягнення дитиною – ОСОБА_4 3-річного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.
Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини з усіх видів його заробітку – залишено без задоволення.
Стягнуто з ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн 80 коп.
В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції у незадоволеній частині вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, в іншій частині судове рішення залишити без змін. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення по суті спору безпідставно послався на правові висновки, зроблені Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року по справі №565/2071/19, оскільки спірні правовідносини, що склалися між сторонами цієї справи, не є подібними до правовідносин у справі, яка переглядається. Позивач стверджує, що загальний розмір аліментів, який стягується з нього з урахуванням зменшення утримання на дружину, становить 62,5% ( 1/4 +1/4 + 1/8). Після сплати аліментів залишок заробітку позивача становить 3847,94 грн, що менше від мінімальної заробітної плати.
ОСОБА_2 письмового відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк не подала.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині відмови у зменшенні аліментів на утримання доньки сторін ОСОБА_6 , суд першої інстанції виходив з принципу рівності прав дітей, народжених у різних шлюбах на утримання від батька, врахував, що позивач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі, при цьому загальний розмір стягнення утримання на дітей відповідає вимогам частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження».
Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
У справі, що переглядається суд першої інстанції встановив, що позивач  ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_7 , яка виступає третьою особою у справі.
ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народився син ОСОБА_5 (а.с. 6).
21 жовтня 2014 року на виконання рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 09 жовтня 2014 року, видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_8 на утримання ОСОБА_5 щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 18 вересня 2014 року (а.с. 4).
Виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у Білозерському районному відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 21 жовтня 2014 року по 07 червня 2016 року. 07 червня 2016 року виконавчий документ повернуто на підставі п. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - на письмову заяву стягувача про повернення виконавчого документа без виконання (а.с. 36).
24 березня 2016 року ОСОБА_8 , зареєструвавши шлюб з ОСОБА_9 , змінила прізвище на ОСОБА_10 (а.с. 9).
Сторони у справі -  ОСОБА_1  та ОСОБА_2  перебувають у зареєстрованому шлюбіз 01 червня 2018 року (а.с. 3).
ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилась донька ОСОБА_4 (а.с. 5).
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 листопада 2019 року яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини - доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, щомісячно, починаючи стягнення з 03 жовтня 2019 року; аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частини заробітку до досягнення дитиною 3-річного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 03 жовтня 2019 року (а.с. 3).
ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 і його щомісячний дохід становить 10260,94 грн. (а.с. 10).
Згідно розписки наданої 08 травня 2020 року ОСОБА_3 , вона отримує від позивача аліменти в сумі 2000 грн щомісяця на утримання сина ОСОБА_11 , проживає у АДРЕСА_1 , яка змінила назву з ОСОБА_12 (а.с. 7,64).
Як на підставу позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 позивач вказує на зміну майнового стану, що сталася у зв`язку з добровільним виконанням зобов`язання з утримання сина від першого шлюбу. Вважає, що розмір аліментів на доньку підлягає зменшенню до 1/6 частки від його доходу (заробітку) на місяць. 
Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі  ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із зміною матеріального становища платник аліментів може подати до суду заяву про зменшення розміру аліментів. 
Матеріалами справи підтверджується, що майновий стан ОСОБА_1 змінився у зв`язку із добровільною сплатою ним щомісячного утримання на сина у розмірі 2000 грн починаючи з січня 2020 року.
Але колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені позивачем зміни у майновому стані не належать до тих підстав, з якими можна пов`язувати зменшення утримання на доньку відповідача, оскільки заявлені позивачем вимоги мають дискримінаційний характер, порушують принцип рівності дітей на утримання від батька. Розмір аліментів у грошовому виразі, який просить стягувати позивач на доньку, є меншим, ніж утримання, яке він добровільно сплачує на сина. 
Місцевий суд обґрунтовано зазначив, що батьки не мають компенсувати збільшення утримання однієї дитини за рахунок зменшення аліментів на іншу дитину.
Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
ОСОБА_1 не надав суду доказів достатніх для висновку про необхідність зменшення розміру аліментів на доньку.
Доводи апеляційної скарги щодо розміру відрахувань із заробітку позивача висновків суду по суті спору не спростовують, оскільки були належним чином розглянуті та враховані при ухваленні рішення місцевим судом, правові підстави для їх переоцінки відсутні.
Висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права, як підстави для скасування рішення.
Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки фактично зводяться до переоцінки доказів досліджених судом першої інстанції без посилення на обставини, які не були враховані при вирішенні справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи,у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Кондратенко Світланою Юріївною, залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач -                                                 О.І. Собина

Судді:                                                                        О.Ю. Кононенко

                                                                               Т.А. Левченко