ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2021 року                                                                               Справа № 902/669/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. ,  суддя Демидюк О.О. 

секретар судового засідання          Кравчук О.В.
за участю представників сторін:
позивача - Пелешок В.О., Красуцька О.В., Педченко Г.
відповідача - Король Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" 
на рішення Господарського суду Вінницької області, ухвалене 12.11.2020, повне рішення складено  
27.11.2020, у справі № 902/669/20 
за позовом: Державної екологічної інспекції  у Вінницькій області  
до: Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал"  
про стягнення  34 643,97 грн 

В липні 2020 Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулась до Господарського суду Вінницької області із позовом до Комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» про стягнення суми збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 34 643,97 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами перевірки додержання КП «Вінницяоблводоканал» вимог природоохоронного законодавства Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області було виявлено факт завдання державі збитків, зумовлених скиданням КП «Вінницяоблводоканал» стічних вод у поверхневий водний об`єкт (р. Південний Буг) з перевищенням граничнодопустимого скиду по азоту амонійному у загальному розмірі 34     643,97 грн, які наразі залишаються не відшкодованими.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 12.11.2020 у справі № 902/669/20, позов Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до відповідача Комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» про стягнення 34 643,97 грн задоволено.
Стягнуто з Комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» на рахунок держави суму збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства 34     643,97 грн.
Стягнуто з Комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області 2     102,00 грн - витрат зі сплати судового збору.
Комунальне підприємство «Вінницяоблводоканал», не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Житомирської області від 12.11.2020 у справі № 902/669/20 скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує:
- підставою деліктної відповідальності є правопорушення - протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та шкодою; вини заподіювача шкоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність у вигляді відшкодування шкоди не настає;
- у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести належними та допустимими доказами факт заподіяння шкоди та її розмір, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та наявність причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою та заподіяною шкодою, чого зроблено не було;
- позивачем не доведено наявність такого з елементів складу цивільного правопорушення,  як розмір заподіяної шкоди, а відтак і самої шкоди, що виключає настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди. В силу положень ч. 3 ст. 13 ГПК України позивач повинен був довести достовірними доказами величину заявлених збитків;
- у п. 5 Розрахунку позивач вказує що фактичний об`єм скинутих недостатньо очищених вод в період з 24.09.2019 по 10.12.2019 становить 5 055     998 м3. Проте розрахунок зазначеної величини відсутній. Суд першої інстанції вказав, що заявлений позивачем об`єм підтверджується відомостями наданими відповідачем (лист № 21/010-67 від 14.01.2020) та журналом Підприємства первинного обліку кількісного та якісного складу зворотних вод, що відводяться у водний об`єкт після очисних споруд за жовтень та листопад 2019. В дійсності листом відповідача № 21/010-67 від 14.01.2020 підтверджується об`єм величною 1 111 084 м3: з 24.09.2019 по 30.09.2019 - 468927 м3; з 01.12.2019 по 10.12.2019 – 642157 м3, що в сумі становить - 1 111     084 м3. Проте ані в Розрахунку, ані в матеріалах справи показники із Журналів не зазначені та не підтвердженні належними доказами (копії відповідних сторінок журналів відсутні);
- в Розрахунку наведено обчислення показника середньої фактичної концентрації забруднюючої речовини шляхом додавання тільки показників позивача, не враховуючи показники лабораторії відповідача. Під час планової перевірки лабораторією Підприємства також зафіксовано незначні перевищення граничних норм забруднюючих речовин в деяких пробах. Про це Підприємство повідомило Інспекцію листом від 20.12.2019 № 2/010-2702, в якому зазначено що концентрація азоту амонійного 03.12.2019 становила 2,26 мг/дм2, що відповідає нормі, а 06.12.2019 зафіксоване перевищення 2,69мг/дм2 при нормі 2,56 мг/дм2;
- судом застосовано вибірковий підхід щодо прийнятності доказів, зокрема, судом було проігноровано дані лабораторних досліджень Лабораторії підприємства, натомість дані цієї ж лабораторії стосовно об`єму стічних вод було прийнято до уваги;
- щодо питомого економічного збитку від забруднення водних ресурсів, то судом не надано оцінку доказу відповідача, а саме довідці індексації даного показника, яка визначає його величину як 2011,21. Проте, позивач при обчисленні застосовує величину 2020,89, не вказуючи джерело яке застосоване при визначенні показника, та не наводячи розрахунку даного показника;
-   як вказано у методиці питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів у 2011 році становив 766,96 грн/т. З 2012 року щорічно здійснюється індексація зазначеного показника за середньорічним індексом інфляції за попередній рік. Тому, здійснивши індексацію згаданого показника Відповідач отримав величину 2011,21. За таких обставин, суд доходить хибного висновку, що розрахунок заявленої до стягнення шкоди відповідає діючому законодавству. Таким, чином з урахуванням наведеного розрахунок суми завданої шкоди позивачем здійснено всупереч Методиці;
- судом не взято до уваги та не надано належної оцінки, що своїми протиправними діями (не надання актів у встановленому Законом порядку, не надання припису за результатами позапланової перевірки) позивач позбавив відповідача оскарження результатів перевірки в порядку визначеним законодавством. Як вказує судова практика, наявність акту реагування контролюючого органу або ж накладення адміністративного стягнення не є достатнім доказом вини, тим паче складання актів. Наведені висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Верховного Суду від 13.04.2018 у справі № 904/6886/17, від 27.09.2018 у справі № 909/6/18, від 25.10.2018 у справі № 905/31/17, які на підставі ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України повинні враховуються судом при виборі і застосування норм права до спірних відносин.
Таким чином, скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду від 12.11.2020 у справі № 902/669/20 прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню /т.2 а.с. 1-10/.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» на рішення Господарського суду Вінницької області від 12.11.2020 у справі № 902/669/20; розгляд справи № 902/669/20 призначено на 03.03.2021 об 10:00 год.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2021 у справі № 902/669/20, задоволено клопотання Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (вих.№ 349/12/21 від 04.02.2021) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon».
09.02.2021 Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області подано до суду відзив на апеляційну скаргу КП «Вінницяоблводоканал» (вих.№ 344/12/21 від 04.02.2021), в якому позивач заперечує проти апеляційної скарги.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі № 902/669/20, задоволено клопотання Комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» (вих.№ 806/21) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon».
26.02.2021 на адресу апеляційного господарського суду від КП «Вінницяоблводоканал» надійшли додаткові пояснення у справі в порядку ч. 5 ст. 161 ГПК України, у яких відповідач, серед іншого, посилається на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі № 127/21352/20, якою скасовано постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища щодо притягнення до адміністративної відповідальності посадової особи КП «Вінницяоблводоканал».
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2021 розгляд справи № 902/669/20 відкладено на 11.03.2021 об 11:00 год, із наступним проведенням судового засідання в режимі відеконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», за участі представників сторін позивача та відповідача.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 15.03.2021 об 11:00 год, зокрема для надання можливості позивачу подати до суду пояснення щодо підстав включення у розрахунок збитків об`єму скинутих недостатньо очищених стічних вод у період між здійсненням позапланової та планової перевірки, тобто за жовтень та листопад 2019.
В судовому засіданні 15.03.2021 представник КП «Вінницяоблводоканал» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення суду скасувати, а в позові Державної екологічної інспекції у Вінницькій області відмовити.
Представники Державної екологічної інспекція у Вінницькій області заперечили проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просили оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 12.11.2020 у справі № 902/669/20 залишити без змін, а скаргу без задоволення. Разом з тим, клопотанням вх.№ 2093/20 від 15.03.2021, яке надійшло на електронну адресу суду, просили долучити до матеріалів справи довідку щодо проіндексованого питомого збитку від забруднення водних ресурсів, який Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області застосовувався при розрахунку розміру заподіяних відповідачем збитків.
На вимогу суду КП «Вінницяводоканал» подало додаткові докази, які зазначені у додатку до відзиву на позовну заяву (вх.№ 01-34/7616/20 від 28.08.2020) /т.1 а.с.102-108/, але відсутні у матеріалах справи, а саме - копія листа від 10.10.2019р. №3876/04 — 1 аркуш; - копія листа від 30.10.19р. №14/010-2282 — 2 аркуші; - копія листа від 19.11.19р. № 14/010-2420 — 2 аркуші; - копія листа від 20.12.19р №2/010-2702 — 2 аркуші; - копія довідки індексації питомого економічного збитку — 1 аркуш /т.2 а.с.111-120/.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд   
ВСТАНОВИВ:

23.09.2019 Комунальне підприємство «Вінницяоблводоканал» звернулося до Державної екологічної інспекцієї у Вінницькій області із заявою провести у термін до 25.09.2019 позапланову перевірку дотримання підприємством вимог природоохоронного законодавства в частині якісного скиду стічних вод, що випускаються у водний об`єкт /т. 1 а.с.69/.
Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області на підставі наказу № 305-П від 24.09.2019, у період з 24.09.2019 по 07.10.2019 проведено позапланову перевірку дотримання Комунальним підприємством «Вінницяоблводоканал» вимог природоохоронного законодавства, за результатами якої складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 680/ВН від 07.10.2019 /т.1 а.с. 4-12/.
В ході перевірки державними інспекторами проведений відбір проб вод, про що складено відповідні Акти відбору проб вод № 54-2019 від 01.10.2019 /т.1 а.с.61/,  № 55-2019 від 02.10.2019 /т.1 а.с. 62/, № 57-2019 від 07.10.2019 /т.1 а.с. 63/, та проведено вимірювання показників складу і властивостей вод, про що складено протоколи № 54-2019 від 01.10.2019 /т.1 а.с. 13, 14/,  № 55-2019 від 02.10.2019 /т.1 а.с. 15, 16/, № 57-2019 від 07.10.2019 /т.1 а.с. 17, 18/.
Перевіркою було виявлено порушення відповідачем вимог Водного кодексу України, а саме виявлено перевищення нормативів граничнодопустимого скиду забруднюючих речовин на скиді з очисних споруд у водний об`єкт – р. Південний Буг по азоту амонійному – 3,85 мг/дм3  (протокол № 55-2019), 4,65 мг/дм3 (протокол № 57-2019) при затвердженому нормативі - 2,56 мг/дм3 визначеному у Дозволі на спеціальне водокористування № 628/ВН/49д-19 від 17.05.2019 /т.1 а.с. 57-60/.
10.10.2019 Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області супровідним листом за № 3876/14 надіслано КП «Вінницяоблводоканал» для ознайомлення Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 680/ВН від 07.10.2019 та відповідний припис від 10.10.2019 для усунення виявлених порушень відповідача, які отримані останнім 17.10.2019 вх.№ 2128 /т. 2 а.с. 110/.  
На підставі даних перевірки Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області складено Протокол про адміністративне правопорушення № 010778 від 21.10.2019 /т.1 а.с. 19/ та  винесено постанову № 04/173 від 28.10.2019 про накладення адміністративного стягнення, якою визнано начальника очисних споруд КП «Вінницяоблводоканал» - ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 59 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 грн /т.1 а.с. 20/.
Відповідно до квитанції № 43 від 28.10.2019 суму штрафу сплачено у добровільному порядку /т.1 а.с. 21/.
30.10.2019 КП «Вінницяоблводоканал» на лист Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 10.10.2019 за № 3876/14 щодо виконання припису листом за № 14/010-2282 повідомило наступне: очисні споруди каналізації працюють в штатному режимі згідно «Технологічного регламенту центральних очисних споруд каналізації м. Вінниці». Контроль за ефективністю очищення стічної води по етапам очищення та впливом на водний об`єкт здійснюється відповідно до Графіка, погодженого Вінницьким міським управлінням ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області та Департаментом агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів. Якість очищеної стічної води КП «Вінницяоблводоканал» на скиді в річку Південний Буг відповідає нормативам ГДС (граничнодопустимий скид) /т. 2 а.с.111, на звороті-112/. 
19.11.2019 КП «Вінницяоблводоканал» листом за № 14/010-2420 повідомило Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, що в лабораторії КП «Вінницяоблводоканал» у вигляді протоколів виписуються лише результати води споживачів та замовників. Всі результати контролю якості води по етапах очищення на ОСК, на скиді у водний об`єкт та вище і нижче скиду фіксуються у відповідних технологічних журналах. Під час перевірки представник екологічної інспекції мав повний доступ до всіх без винятку технологічних журналів. Окрім цього, зазначено що екологічна інспекція не надала водоканалу жодного протоколу на проби відібрані під час перевірки. КП «Вінницяоблводоканал» володіє лише цифрами по азоту амонійному, зазначеними в акті перевірки, направленому для ознайомлення разом з приписом листом № 3876 від 10.10.2019. Щодо вмісту азоту амонійного в зазначених пробах стічної води на скиді з ОСК у Південний Буг, то лабораторія КП «Вінницяоблводоканал» зафіксувала інші концентрації на відміну екологічної інспекції /т.2 а.с.112, на звороті-113/.
У період з 03.12.2019 по 13.12.2019 на підставі наказу № 395-П від 02.12.2019 Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області проведено планову перевірку дотримання Комунальним підприємством «Вінницяоблводоканал» вимог природоохоронного законодавства, за результатами якої складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 886/ВН від 13.12.2019 /т.1 а.с. 22-40/.
В ході проведення перевірки державними інспекторами проведений відбір проб вод, про що складено відповідні Акти відбору проб вод № 62-2019 від 09.12.2019 /т.1 а.с.64/, № 65-2019 від 11.12.2019 /т.1 а.с. 65/, № 66-2019 від 16.12.2019 /т.1 а.с. 66/, та проведено вимірювання показників складу і властивостей вод, про що складено протоколи № 62-2019 від 09.12.2019 /т.1 а.с.41, 42/, № 65-2019 від 11.12.2019 /т.1 а.с. 43, 44/, № 66-2019 від 16.12.2019 /т.1 а.с. 45, 46/.  
Перевіркою повторно було виявлено порушення відповідачем вимог Водного кодексу України, а саме виявлено перевищення нормативів граничнодопустимого скиду забруднюючих речовин на скиді з очисних споруд у водний об`єкт – р. Південний Буг по азоту амонійному - 3,85 мг/дм3 (протокол № 62-2019), 4,3 мг/дм3 (протокол № 65-2019), 4,1 мг/дм3 (протокол № 66-2019) при затвердженому нормативі - 2,56 мг/дм3.
20.12.2019 КП «Вінницяоблводоканал» листом за № 2/010-2702 надіслало Державній екологічній інспекції у Вінницькій області свої зауваження до Акту перевірки № 886/ВН, у яких вказувало, що за результатами досліджень лабораторії КП «Вінницяоблводоканал»  концентрація азоту амонійного на скиді стічних вод в р. Південний Буг 03.12.2019 становила – 2,26 мг/дм3, 06.12.2019 – 2,69 мг/дм3. Концентрація нітратів 03.12.2019 – 20,51 мг/дм3 /т.2 а.с.113 на зворот-114/. 
На підставі даних перевірки Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області складено  Протокол про адміністративне правопорушення № 011224 від 23.12.2019 /т.1 а.с. 47/ та  винесено постанову № 04/222 від 26.12.2019  про накладення адміністративного стягнення, якою визнано інженера першої категорії очисних споруд КП «Вінницяоблводоканал» - ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 59 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 грн  /т.1 а.с. 48/.
Відповідно до квитанції № 0015664800861 від 26.12.2019 суму штрафу сплачено у добровільному порядку /т. 1 а.с. 49/.
28.02.2020 Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області складений розрахунок збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами, з перевищенням концентрації (м. Вінниця в межах населеного пункту) КП «Вінницяоблводоканал» за період з 24.09.2019 по 10.12.2019, розмір яких склав 34     643,97 грн /т.1 а.с. 50/.
03.01.2020 Державна екологічна інспекція у Вінницькій  області звернулась до КП «Вінницяоблводоканал» із листом № 54/04 в порядку положень ст. 20-2, 25 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» про надання інформації щодо кількості скинутих зворотних вод (м3) у водний об`єкт за періоди з 24.09.2019 по 30.09.2019 та з 01.12.2019 по 10.12.2019 /т. 2 а.с. 118 на звороті/.
14.01.2020 КП «Вінницяоблводоканал» листом № 21/010-67 повідомило Державну екологічну інспекцію у Вінницькій  області про кількість скинутих звортних вод (м3) у водний об`єкт за період з 24.09.2019 по 30.09.2019 (включно) у загальній сумі 468 927 м3 та за період з 01.12.2019 по 10.12.2019 (включно) у загальній сумі 642 157 м3 /т. 2 а.с. 119/.
Позивач здійснив Розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами, з перевищенням затверджених концентрації КП «Вінницяоблводоканал» за період з 24.09.2019 по 10.12.2019 на підставі Методики розрахунків розмірів відшкодування збитків, заподіяних державні внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів,  затвердженої     наказом     Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389.
В основу розрахунку, окрім іншого, покладено відомості довідки КП «Вінницяоблводоканал» № 21/010-67 від 14.01.2020 щодо кількості скинутих зворотних вод у водний об`єкт за період з 24.09.2019 по 30.09.2019 (включно) та за період з 01.12.2019 по 10.12.2019 (включно) /т.1 а.с. 52/ та відомості журналу КП «Вінницяоблводоканал» первинного обліку кількісного та якісного складу зворотних вод, що відводяться у водний об`єкт після очисних споруд /т.1 а.с. 53-55/.
10.03.2020 Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області направлено на адресу КП «Вінницяоблводоканал» претензію № 977/04, якою запропоновано відповідачеві добровільно відшкодувати шкоду, заподіяну державі в розмірі 34 643,97 грн /т.1 а.с. 19/.
Зважаючи на не задоволення відповідачем претензії щодо відшкодування шкоди, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулася до Господарського суду Вінницької області із позовом про стягнення 34 643,97 грн збитків, заподіяних державі внаслідок забруднення водного об`єкту.
Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з доведеності обставин порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, внаслідок чого державі заподіяно збитки в сумі 34 643,97 грн. При цьому судом враховано, що наданий розрахунок розміру збитків, завданих відповідачем забрудненням річки Південний Буг наднормативними скидами забруднюючих речовин відповідає вимогам Методики № 389 затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природнього середовища України від 20.07.2009, є вірним. 
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.
Статтею 13 Конституції України     унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.
Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються     Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.
Відповідно до   ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»,     використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.
Водні відносини в Україні регулюються     Водним кодексом України,     Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища"     та іншими актами законодавства.
Статтею 2 Водного кодексу України   визначено, що завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.
Згідно з   ст. 1 Водного кодексу України, водокористуванням є використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів); використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.
Відповідно до ст.   46,    48 Водного кодексу України, водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це збір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.
Відповідно до ч. 1, 2   ст. 49 Водного кодексу України,  спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування. Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.
Відповідно до ст.   110,   111 Водного кодексу України,  порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування. Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.
Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»     визначено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч. 1     ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).
Відповідно до п. 8 ч. 2   ст. 16 Цивільного кодексу України, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені   ст. 1166 Цивільного кодексу України, згідно з ч. 1, 2 якої, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка (або порушення зобов`язання); шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Як у випадку невиконання договору, так і за зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду (ст. 614 та 1166     Цивільного кодексу України).
Крім застосування принципу вини, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності шкоди. При цьому, доведенню підлягає те, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. А відтак, доводячи склад цивільного правопорушення у діях відповідача, позивач мав довести, що його поведінка була неправомірною та протиправною. Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права.
Таким чином, аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави для висновку, що для наявності підстав для відшкодування шкоди необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди з відповідним визначенням її розміру); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Апеляційним судом встановлено, що за результатами проведеної позивачем в період з 24.09.2019 по 07.10.2019 позапланової перевірки та у період з 03.12.2019 по 13.12.2019 планової перевірки дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства, було встановлено та підтверджено факт перевищення нормативів граничнодопустимого скиду забруднюючих речовин на скиді з очисних споруд у водний об`єкт – р. Південний Буг по азоту амонійному, що є порушенням п.3 ст. 44 Водного кодексу України.
За результатами перевірки позивачем було складено Акти щодо додержання суб`єктом господарювання КП «Вінницяоблводоканал» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 680 В/Н від 07.10.2019 та № 886/ВН від 13.12.2019.
Слід зазначити, що дії Державної екологічної інспекції у Вінницькій області з проведення перевірок, за наслідками яких були складені акти перевірки дотримання вимог у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 680 В/Н та № 886/ВН  не були предметом оскарження в суді та не були визнані в судовому порядку протиправними.
Вказані акти перевірки на час вирішення спору є чинними, зазначені в акті відомості відповідачем за допомогою належних і допустимих доказів не спростовані.
Верховний Суд у постановах від 16.07.2020 у справі № 826/4/16 та від 23.09.2020 у справі № 640/2911/19 вказав, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.
Отже, виходячи з наведеного, суд приймає Акти № 680/ВН від 07.10.2019, № 886/ВН від 06.12.2019 в якості належних та допустимих доказів порушення КП «Вінницяоблводоканал» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища шляхом, у тому числі здійснення у період з 24.09.2019 по 10.12.2019 забруднення водойми р. Південний Буг наднормативним скидом забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами.
Судова колегія зазначає, що в даному випадку, оскільки факт здійснення відповідачем наднормативного скиду забруднюючих речовин (азоту амонійному) у поверхневий водний об`єкт р. Південний Буг із зворотними водами знайшов своє підтвердження, поведінка відповідача є неправомірною, а його вина полягає в забрудненні водного об`єкту, що призвело до спричинення державі шкоди, то позивач здійснив нарахування збитків у розмірі 34 643,97 грн, які він просить стягнути.
При визначені розміру збитків, які стягнуті на задоволення позову та склали 34   643,97 грн, місцевий господарський суд прийняв до уваги Розрахунки розміру відшкодування шкоди, які були проведені за результатами аналізу актів перевірки № 680/ВН від 24.09-07.10.2019, № 886/Вг від 03-13.12.2019, листа КП «Вінницяоблводоканал» № 21/010-67 від 14.01.2020 щодо кількості скинутих зворотних вод у водний об`єкт (р. Південний Буг), копії журналу первинного обліку кількісного та якісного складу зворотних вод що відводяться у водний об`єкт (р. Південний Буг) після очисних споруд за період жовтень, листопад 2019, фактичний об`єм скинутих недостатньо очисних стічних вод в р. Південний Буг за період з 24.09.2019 по 10.12.2019, який становить 5055998м3, показників складу та властивостей стічних вод, встановлених на підставі складних Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області№ 54-2019 від 01.10.2019, № 55-2019 від 02.10.2019, № 57-2019 від 07.10.2019, № 62-2019 від 09.12.2019, № 65-2019 від 11.12.2019, № 66-2019 від 16.12.2019.
Як вбачається зі змісту наявних у справі розрахунків, проведених позивачем, зокрема при визначенні маси наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об`єкт із зворотними водами з перевищенням граничнодопустимого скиду здійснено згідно з формулою 1 Методики № 389:                    М i = (Сiф - С iд) х Q iф х t х 10 -6,
де Мi - маса наднормативного скиду i-ї забруднюючої речовини у водний об`єкт зі зворотними водами, т; 
С iф - середня фактична концентрація i-ї забруднюючої речовини у зворотних водах, г/м 3; 
С iд - дозволена для скиду концентрація i-ї забруднюючої речовини, визначена при затвердженні ГДС, г/м 3;
Q iф - фактичні витрати зворотних вод, м 3/год; 
t - тривалість скидання зворотних вод з порушенням нормативів ГДС, год; 
10 -6 - коефіцієнт перерахування маси забруднюючих речовин. 
Розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам (крім морських вод) внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС, грн, здійснено позивачем за формулою 12 Методики № 389:
З = К кат х К p х kз х [(Міl х уіl) + (Мi2 х  yi2) + ...(Мim х yim)],
де К кат - коефіцієнт, що враховує категорію водного об`єкта, який визначається згідно з додатком 2;
КР - регіональний коефіцієнт дефіцитності водних ресурсів поверхневих вод, який визначається згідно з додатком 3;
kз = 1,5 - коефіцієнт ураженості водної екосистеми;
m - кількість забруднюючих речовин у зворотних водах;
Мi -  маса наднормативного скиду i-ї забруднюючої речовини у водний об`єкт зі зворотними водами, т.
В свою чергу, апеляційним судом враховується, що згідно з розділом VII Методики № 389, (гама)і – питомий економічний збиток від забруднення водних і ресурсів, віднесений до 1 тонни умовної забруднюючої речовини, грн/т, який визначається за формулою 13 Методики № 389: 
(y)i = (y) x Ai, 
де 
(y) – проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів у поточному році, грн/т, який визначається за формулою 14 Методики № 389:  (y) = (y)П     х I/100,  
де 
(y)П     – проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів у попередньому році, грн/т;
І – індекс інфляції (індекс споживчих цін), середньорічний по Україні за попередній рік, %;
Аі – безрозмірний показник відносної небезпечності і-ї забруднюючої речовини, який визначається із співвідношення за формулою
Аі = 1/ГДКі, 
де
ГДКі – безрозмірна величин, чисельно рівна ГДК і забруднюючої речовини у воді водного об`єкта відповідної категорії. 
Відповідно до п. 7.1 розділу VII Методики, проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів ((y)) у 2011 році становить 766,96 грн/т. З 2012 року щорічно здійснюється індексація питомого економічного збитку від забруднення водних ресурсів, віднесеного до 1 тонни умовної забруднюючої речовини, грн/т.
Зважаючи на передбачену чинним законодавством Методику розрахунку розмірів збитків, якою визначено умови розрахунку проіндексованого питомого економічного збитку, що обчислюється з наведених вище формул та даних визначених розділом VII Методики № 389, колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись із обґрунтованістю та достовірністю проведених позивачем розрахунків, зокрема, при визначені проіндексованого питомого економічного збитку від забруднення водних ресурсів.
Зокрема як вже встановлено судом, для вірного визначення розміру проіндексованого питомого економічного збитку від забруднення водних ресурсів у поточному році, грн/т  - (y), слід виходи з наведеної формули розділу VII Методики № 389:
(y) = (y)П     х I/100,  
де 
(y)П     – проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів у попередньому році, грн/т;
І – індекс інфляції (індекс споживчих цін), середньорічний по Україні за попередній рік, %
При цьому, слід враховувати, що проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів ((y)) у 2011 році становив 766,96 грн/т, згідно з Методикою № 389,  лише з 2012 року щорічно здійснюється індексація питомого економічного збитку від забруднення водних ресурсів, віднесеного до 1 тонни умовної забруднюючої речовини, грн/т.
Натомість згідно з витребуваним судом апеляційної інстанції розрахунком позивача  проіндексованого питомого економічного збитку від забруднення водних ресурсів, останній виконав щорічну індексацію, починаючи з 2011 року, у якому  середньорічний індекс інфляції становив 104,6 %, що суперечить п. 7.1 розділу VII Методики /т /т.2 а.с.122/. 
Таким чином, виходячи з викладеної формули розрахунку, апеляційний суд перевірив розрахунок відповідача проіндексованого питомого економічного збитку від забруднення водних ресурсів у поточному 2019 році, який значився у додатку до відзиву на позовну заяву, був витребуваний судом апеляційної інстанції у зв`язку з його відсутністю у справі та визнаний колегією суддів вірним, а саме:
Рік	Проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів у попередньому році, який прийнято до розрахунку, грн/т	Індекс інфляції за данними Держстату	Розмір проіндексованого питомого економічного збитку від забруднення водних ресурсів у відповідному році, грн/т	
2012	766,96	99,8	765,43	
2013	765,43	100,5	769,26	
2014	769,26	124,9	960,80	
2015	960,80	143,3	1376,83	
2016	1376,83	112,4	1547,56	
2017	1547,56	113,7	1759,57	
2018	1759,57	109,8	1932,01	
 
Отже проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів станом на 2019 рік становить 1932,01 грн/т.
Таким чином, зважаючи на те, що розмір проіндексованого питомого збитку від забруднення водних ресурсів позивачем визначено не вірно, а тому і розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищення встановленого нормативу ГДС проведений не у відповідності до вимог п. 7.1 Методики розрахунків розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389.
З урахуванням вищевикладеного, судом першої інстанції безпідставно визнано розрахунки Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 28.02.2020 щодо розміру шкоди у сумі 34     643,97 грн такими, що відповідають обставинам правопорушення та зазначеним імперативним приписам Методики № 389.
Враховуючи, що розмір шкоди, заявлений позивачем до стягнення, розраховано не вірно, у позові Державної екологічної інспекції у Вінницької області слід відмовити за недоведеності повного складу цивільного правопорушення, як то передбаченого чинним Законодавством.
При цьому судова колегія, не приймає до уваги доводи апелянта щодо неправомірно вказаного позивачем періоду нарахування шкоди, показників складу та властивостей стічних вод, об`єму забруднених стічних вод, оскільки правильність зазначених вихідних даних підтверджується доказами наявними в матеріалах справи та відповідачем не спростована. 
Зокрема, визначення об`єму забруднених стічних вод, позивачем здійснено згідно даних наданих КП «Вінницяоблводоканал» на підставі довідки № 21/010-67 від 14.01.2020 та відомостей журналу первинного обліку кількісного та якісного складу зворотних вод, що відводяться у водний об`єкт після очисних споруд, зокрема за період жовтень, листопад 2019.
В свою чергу матеріали справи також не містять, і відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відповідності показників лабораторії підприємства вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» в частині наявності у відповідача відповідного свідоцтва про атестацію, що в свою чергу може засвідчити відповідність лабораторії на право проведення вимірювань. Тоді як Законом України «Про внесення змін до статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 03.04.2018 № 2380-УІП доповнено повноваження Держекоінспекції у частині уповноваження її територіальних органів на проведення вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, у сфері законодавчо регульованої метрології.
Окрім цього при розгляді даного спору, апеляційний суд не може брати до уваги зазначені в апеляційні скарзі висновки Верховного Суду від 13.04.2018 у справі № 904/6886/17, від 27.09.2018 у справі № 909/6/18, від 25.10.2018 у справі № 905/31/17, оскільки вони стосуються забруднення земельних ділянок і порушення ведення лісового господарства. 
Відповідно до ч.1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).
Згідно із п.2 ч.1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга КП «Вінницяоблводоканал» підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Вінницької області від 12.11.2020 у справі № 902/669/20 слід скасувати у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин справи та порушення норм матеріального права, і прийняти нове рішення по справі про відмову у задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про стягнення 34  643,97 грн збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства.
На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання позову та апеляційної скарги покладається на позивача.
Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд                      
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" на рішення Господарського суду Вінницької області від 12.11.2020 у справі № 902/669/20 - задоволити. 
Рішення Господарського суду Вінницької області від 12.11.2020 у справі № 902/669/20 - скасувати.
Ухвалити нове рішення.
В позові відмовити.
Стягнути з Державної екологічної інспекції  у Вінницькій області (21000, м.Вінниця, вул. 600-річчя, 19, ідентифікаційний код 37979894) на користь Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" (21022, м.Вінниця, вул. Київська, 173, ідентифікаційний код 03339012) 3153,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Вінницької області видати наказ.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Справу № 902/669/20 повернути  Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "19" березня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Крейбух О.Г. 

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.  

Суддя                                                                                              Демидюк О.О.