УХВАЛА

25 лютого 2021 року 
Київ
справа №420/6426/19
адміністративне провадження №К/9901/4724/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Білак М.В., перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Марочкіна Володимира Олександровича на рішення Одеського окружного адміністративного суд від 29 липня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року у справі №420/6426/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області Національної поліції України, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 6 серпня 2019 року №1915 про оголошення капітану поліції ОСОБА_1 догани;
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 8 жовтня 2019 року №2448 про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;
поновити капітана поліції ОСОБА_1 за останньою визначеною посадою інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області;
внести виправлення до трудової книжки капітана поліції ОСОБА_1 у зв`язку з поновленням за останньою визначеною посадою інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області;
стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь капітана поліції ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі: 11 181,08 грн;
стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь капітана поліції ОСОБА_1 грошові кошти (виплати) щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2019 рік, який визначений у попередньому розмірі: 11 181,08 грн;
стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь капітана поліції ОСОБА_1 грошові кошти (виплати) матеріальної допомоги на оздоровлення підчас щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2019 рік, який визначений у попередньому розмірі: 11 181,08 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року,  в задоволенні позову відмовлено.
У поданій касаційній скарзі адвокат позивача з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити на новий розгляд. 
8 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.
Так, відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального  права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного  Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Дослідивши подану касаційну скаргу на предмет відповідності наведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
При цьому касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на ряд нормативно правових актів, фактичні обставини справи, і загальне твердження про порушення судами норм матеріального та процесуального права, у касаційній скарзі скаржник детально описує обставини справи та посилається на зібрані у справі докази.
Крім того, скаржник зазначає підстави касаційного оскарження частину першу та четверту статті 328 КАС України, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу скаржника, що частиною першою статті 328 КАС України передбачено право звернення особи до суду касаційної інстанції, а частина четверта статті 328 КАС України містить підстави касаційного оскарження, які налічують чотири пункти, кожен з яких має бути обгрунтованим.  
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. 
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин касаційна скарга ОСОБА_1 , подана його адвокатом Марочкіним В.О. підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження рішення  Одеського окружного адміністративного суду  від 29 липня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року у справі №420/6426/19.

Керуючись ст. ст. 169, 328,330,332 КАС України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Марочкіна Володимира Олександровича на рішення Одеського окружного адміністративного суду  від 29 липня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року у справі №420/6426/19 повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

М.В. Білак,
Суддя Верховного Суду