УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 991/10536/20
провадження № 51-668ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15 січня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Суть питання
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ухвалою від 29 грудня 2020 року повернув клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення експертизи відеозвукозаписів у кримінальному провадженні.
Не погоджуючись з указаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду ухвалою від 15 січня 2021 року відмовила у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 грудня 2020 року, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню.
Захисник не погодився з ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного судуі звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15 січня 2021 року і призначити новий розгляд у цьому суді.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції Українивідносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Згідно з ч. 3 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
У частинах 1 та 2 ст. 309 КПКнаведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Крім того, ч. 3 ст. 307 КПК передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру. 
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, захисник подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою повернуто клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення експертизи відеозвукозаписів у кримінальному провадженні, тобто на судове рішення слідчого судді, апеляційне оскарження якого не передбачено статтями 307 та 309 КПК, а також положеннями ст. 244 КПК, якими безпосередньо регулюються питання розгляду слідчим суддею клопотання про проведення експертизи.
Наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд, як про це вказує захисник у касаційній скарзі.
Тому суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до вимог КПКне підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника.
Посилання в касаційній скарзі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року (справа № 243/6674/17-к) як на підставу для відкриття апеляційного провадження є необґрунтованими, оскільки у вказаному рішенні йдеться про можливість апеляційного оскарження лише ухвал слідчого судді, які не передбачені КПК. Однак ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 грудня 2020 року прийнята у порядку розгляду клопотання про проведення експертизи, що врегульовано положеннями ст. 244 КПК.
З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15 січня 2021 року про відмову у відкритті провадження постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПКсуд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
З касаційної скарги та наданих до неї судових рішень Касаційний кримінальний суд Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення скарги, а тому вважає за необхідне на виконання п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15 січня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                               ОСОБА_3