ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2021 року	Львів	Справа № 300/2484/20 пров. № А/857/2043/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,
за участі секретаря судового засідання      Стельмаха П.П.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року (судді Шумей М.В., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Івано-Франківськ) у справі №300/2484/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.09.2020 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 19.08.2020 за №1080, наказ від 21.08.2020 за №268 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 та поновлення на посаді.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року в задоволенні позову відмовити. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов. 
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 КАС України, не перешкоджає судовому розгляду. 
Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.
Згідно із частинами 1, 2 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що за результатами проведеного службового розслідування начальником Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області 19.08.2020, затверджено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівником Івано-Франківського ВП ГУНП 18.08.2020, яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог пп. 1, 2 п. 5 ст. 14 розділу III Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ, пп. 1 п. 1 ст. 18, п. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII, п. 1, пп. 1, 2, 6 п. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2З 3 7-VІІІ та пп. 2 п. 1 розділу І. пп. 1 п. 1 розділу II та п. З розділу IV Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, «Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України» затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 №757 до оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити з Національної поліції України.
ОСОБА_1 - оперуповноважений відділу кримінальної поліції Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області наказом за 19.08.2020 за №1080 на підставі висновку службового розслідування від 18.08.2020 (аркуші справи 65-83) притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України (аркуші справи 9-10). 
Наказом по особову складу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №268 о/с від 21.08.2020 на підставі підпункту 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) пункту 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (аркуш справи 11).
Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.11.2020 у справі №344/13551/20 провадження у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрито за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Вважаючи вказані накази протиправними та такі, що порушують його права, позивач звернувся за їх захистом до суду.
Відмовляючи в задоволенні позову суд перший інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, водночас, відповідач обґрунтував правомірність оскаржуваних ОСОБА_1 наказів.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІІІ (далі - Закон №580-VIII), поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Статтею 18 Закону №580-VIII визначено основні обов`язки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: - неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; - професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; - поважати і не порушувати прав і свобод людини; - надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; - зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; - інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно з вимогами статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону; підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. 
Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Статут) визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до статті 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Відповідно частини 1 статті 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Статтею 13 Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.
Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.
Статтями 14-19 Статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських. затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Відповідно до пункту 3 розділу IV Правил, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Вищевказані положення законодавства передбачають, що поліцейський при проходженні служби, у своїй повсякденній діяльності та поза межами служби, повинен дотримуватися та бути прикладом неухильного дотримання Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність такого працівника, а також Присяги поліцейського.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок).
Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Під час службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що 26.07.2020 о 05:50 по вул. Івасюка, 60, в м. Івано-Франківську, працівниками управління патрульної поліції Івано-Франківської області екіпаж «ЯСЕНЬ-0152» за порушення ПДР зупинено автомобіль VOLKSWAGEN Passat, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п.п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, особу водія було встановлено. Ним виявився оперуповноважений відділу кримінальної поліції Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенант поліції ОСОБА_1 .
Під час перевірки документів ОСОБА_1 повідомив, що в дійсності вказаний транспортний засіб є службовим, та належить ГУНП в Івано-Франківській області та має номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), який разом із тимчасовим реєстраційним талоном пред`явив поліцейським.
Крім цього, ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, 
Водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків пройти огляд на стан сп`яніння на приладі DRAGER ALCOTEST. На пропозицію працівників УПП пройти огляд для встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння у медичному закладі, лейтенант поліції ОСОБА_1 погодився.
За результатами медичного огляду у КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» (висновок від 26.07.2020) у лейтенанта поліції ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння. Від проставлення підпису у висновку медичного огляду даний працівник поліції відмовився. Також у ході медичного огляду у лейтенанта поліції ОСОБА_1 взято біологічний матеріал сечу та кров.
Після цього, на водія автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat, н.з. НОМЕР_1 за порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено протокол про адміністративне правопорушення, вказаний працівник поліції в протоколі відмовся від підпису про, що здійснено відповідний запис.
Адміністративна справа за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо лейтенанта поліції ОСОБА_1 , працівниками УПП в Івано-Франківській області направлена для розгляду до Івано-Франківського міського суду.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.08.2020 у справі № 344/9939/20 матеріали справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП направлено керівнику Івано-Франківської місцевої прокуратури для організації проведення досудового розслідування з метою вирішення питання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ст.286-1 КК України.
У ході службового розслідування здійснений комісійний перегляд записів з портативних відеореєстраторів працівників УПП, за результатами яких комісія робить висновок, що лейтенант поліції ОСОБА_1 під час оформлення працівниками УПП в Івано-Франківській області відносно нього адміністративних матеріалів за порушення Правил дорожнього руху та під час проходження ним огляду з метою встановлення факту перебування чи не перебування у стані алкогольного сп`яніння, допустив грубе порушення службової дисципліни, що виражалось у не документуванні можливого допущення ним порушення Правил дорожнього руху, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, шляхом не проходження ним перевірки на приладі DRAGER ALCOTEST. У подальшому, після отримання відмови від працівників УПП, лейтенант поліції ОСОБА_1 не продовжив чинити перешкоди у документуванні його можливих протиправних дій.
Окрім того, лейтенантом поліції ОСОБА_1 було допущено, порушення вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року, «Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України» затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, що виразилося в керуванні та експлуатації службового транспортного засобу із встановленими номерними знаками на білому фоні без відповідних на те реєстраційних документів, що призвело до порушення транспортної дисципліни.
При обранні виду дисциплінарного стягнення комісією взято до уваги всі матеріали, отримані у межах службового розслідування, на підставі чого дисциплінарна комісія дійшла висновку, що описані вище дії, вчинені лейтенантом поліції ОСОБА_1 є такими, що підривають авторитет Національної поліції та довіру до нього, як носія влади, а також свідчать пре низькі морально-ділові якості та його особисту недисциплінованість.
Так, підставою для звільнення позивача слугувало вчинення ОСОБА_1 , дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог пп. 1, 2 п. 5 ст. 14 розділу III Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ, пп. 1 п. 1 ст. 18, п. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII, п. 1, пп. 1, 2, 6 п. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VІІІ та пп. 2 п. 1 розділу І. пп. 1 п. 1 розділу II та п. 3 розділу IV Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, «Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України» затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 №757.
Колегія суддів не погоджується із викладеними обставинами, якими суд першої інстанції обґрунтував підстави для відмови в задоволенні позову, оскільки постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.11.2020 у справі №344/13551/20 провадження у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрито за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області вказав, що відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №353 від 26.07.2020 року, ОСОБА_1 направлений на огляд командиром взводу №2 роти №1 УПП в Івано-Франківській області капітаном поліції Лисаник І.Б. 26 липня 2020 року о 04 год 05 хв, огляд проведено лікарем 26 липня 2020 року о 05 год 02 хв. та висновок огляду, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Як вбачається із копії Протоколу засідання клініко-експертної комісії (КЕК) від 03.08.2020 року, підстава засідання: звернення гр. ОСОБА_1 , до адміністрації КНП «ПНЦ ІФ ОР» з проханням переглянути лікарський висновок від 26 липня 2020 року № 353 щодо встановлення у нього під час медичного огляду стану сп`яніння. КЕК розглянула: Відеозапис проведення огляду; Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.07.2020 №353; результати токсикологічного дослідження сечі № 1093 га крові 1094; відповідний висновок лікаря-нарколога щодо результатів цього медичного огляду; направлення на огляд водія транспортного засобу, складеного працівником поліції п/в ВХТ № 978932; усне пояснення лікаря КНП «ПНЦ ІФ ОР», експертну оцінку огляду лікаря КЕК з`ясувала: Гр. ОСОБА_1 був скерований працівниками патрульної поліції в КНП «ПНЦ ІФ ОР» о 04 год. 00 хв. 26.07.2020 року. Лікар-нарколог провела огляд о 05 год. 02 хв. в зв`язку з відсутністю світла. При огляді був використаний прилад Алкотест Drager 6510 (повірка 05.03.2019 року). Результат дослідження №20743 показав концентрацію етанолу 0,36 проміле. Після огляду було відібрано сечу та кров для токсикологічного дослідження, складено Акт, а також видано відповідний висновок про перебування гр. ОСОБА_1 на момент огляду в стані алкогольного сп`яніння. При токсикологічному дослідженні відібраних під час огляду взірців крові і сечі встановлено незначну концентрацію етилового спирту 0,39 проміле і 0,31 проміле відповідно. Стан сп`яніння діагностується при вмісті етанолу в крові 0,5 проміле і більше. Висновок КЕК: У гр. ОСОБА_1 під час медичного огляду на стан сп`яніння встановлені незначні відхилення від фізіологічної норми, гострих розладів психо-неврологічних функцій організму не діагностовано. Разом з цим, лабораторними дослідженнями сечі встановлено концентрацію етанолу, яка не впливає на психомоторну діяльність людини. Висновок лікаря ОСОБА_2 від 26 липня 2020 року щодо наявності у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння, який зроблений на підставі Акту медичного огляду № 353, не відповідає дійсності, так як обсяг клінічних ознак є недостатній для встановлення діагнозу гострої алкогольної інтоксикації - стану сп`яніння.
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області від 10.11.2020 дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.
З огляду на встановлені обставини, правове регулювання спірних відносин, підстави позову, колегія суддів дійшла висновку про його обґрунтованість, оскільки постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.11.2020 у справі №344/13551/20 провадження у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрито за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення та рішення суду набрало законної сили, а тому факти, які стали підставою для службового розслідування і притягнення до дисциплінарної відповідальності спростовані, що визначають вид дисциплінарного стягнення, а відповідачем необґрунтовано застосовано захід у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а тому накази від 19.08.2020 за №1080, від 21.08.2020 за №268 о/с слід визнати протиправними та скасувати.
Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі №821/1293/17, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.
За приписами частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України, в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Відтак, підлягає задоволенню вимога про поновлення ОСОБА_1 на посаді на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Івано-Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області з 27.08.2020.
Відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата (пункт 9 розділу І); при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно (пункт 15 розділу І); поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення (пункт 6 розділу ІІІ).
Як вбачається з довідки про доходи Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 04.09.2020 №359, ОСОБА_1 в червні 2020 року отримав 13725,02 грн. та в липні 2020 року 13725,02 грн.
Отже, оскільки середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 становить 450,00 грн. до нарахування, а зважаючи на 188 календарних дні вимушеного прогулу з 27.08.2020 (день наступний за днем звільнення позивача зі служби в поліції) по 03.03.2021 (день, ухвалення судом рішення про поновлення позивача на службі), сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 84600,00 грн. При цьому з вказаної суми відповідачем має бути відраховано податки та обов`язкові платежі.
За наведених обставин підлягає задоволенню вимога в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення позивача і до дня винесення судом рішення про поновлення позивача на службі в розмірі 84600,00 грн., з якої підлягають відрахуванню обов`язкові податки та збори.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з пунктами 3 та 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI.
Оскільки позивачем не надано доказів понесення ним інших судових витрат судові витрати присудженню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі №300/2484/20 - скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 19.08.2020 за №1080 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Івано-Франківського ВП ГУНП» в частині щодо ОСОБА_1 . 
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 21.08.2020 за №268 о/с «По особовому складі». 
Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Івано-Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області з 27.08.2020.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Ак. Сахарова, 15, ЄДРПОУ 40108798) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 84600 (вісімдесят чотири тисячі шістсот) грн. 00 коп. (з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                Р.Й. Коваль

                                                                                            В.В. Гуляк
Повний текст постанови складено 09.03.2021.