УХВАЛА

29 березня 2021 року 
Київ
справа №640/19553/19
адміністративне провадження №К/9901/20840/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В., Жука А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - Головне управління ДФС у м. Києві, про визнання протиправною та скасування постанови, 

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року Науково-виробниче Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (далі - Товариство, НВ ТОВ «Агро-Інтер») звернулось із позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа - Головне управління ДФС у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 травня 2020 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою. Разом із скаргою Товариство подало клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, додавши до нього:
- копію договору №20 про надання правової допомоги від 08 серпня 2020 року; 
- копію додатку №1 від 08 серпня 2020 року до Договору №20 про надання правової допомоги від 08 серпня 2020 року;
- докази надсилання копії клопотання з додатками сторонам.

Постановою Верховного Суду від 25 лютого 2021 року касаційну скаргу Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (далі - заявник, НВ ТОВ`Агро-Інтер», Товариство) задоволено частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 травня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року у справі № 640/19553/19- скасовано.

Справу № 640/19553/19 направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

03 березня 2021 року представник Товариства подав до суду касаційної інстанції клопотання про приєднання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, а саме:
-копію акту наданих послуг від 02 березня 2021 року згідно з договором №20 про надання правової допомоги від 08 серпня 2020 року;
-копія звіту про обсяг наданих послуг від 02 березня 2021 року відповідно до договору №20 про надання правової допомоги від 08 серпня 2020 року;
-копію рахунку на оплату №2 від 02 березня 2021 року;
-копію квитанції №0.0.2036795078.1 від 02 березня 2021 року;
-копію довідки №110 від 02 березня 2021 року.

У вказаному клопотанні представник позивача просив:
-ухвалити додаткове рішення у справі №640/19553/19;
-стягнути на користь НВ ТОВ «Агро-Інтер» за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відідлу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 20   000,00 грн.

Перевіряючи наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення, суд, що ухвалив судове рішення (участь судді Губської О.А. є неможливою у зв`язку із перебуванням з 24 березня 2021 року у відпустці), виходить з наступного.

Частиною першою, пунктом першим частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Частинами другою-п`ятою статті 252 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Згідно зі статтею134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною шостою статті 139 КАС України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, положеннями статей 134 та 139 КАС України визначено право сторони на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, які є судовими витратами, що пов`язані з розглядом справи.

Окрім того, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу після розгляду справи по суті та разом з іншими судовими витратами.

У свою чергу, частиною шостою статті 139 КАС України встановлено, що суд  касаційної інстанції не здійснює розподіл судових витрат у разі повернення справи на новий розгляд.

Як вже зазначалось, представник позивача заявив вимогу щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, які Товариство понесло у зв`язку із касаційним переглядом цієї справи 

Проте, постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі №640/19553/19 не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, внаслідок направлення її до суду першої інстанції на новий розгляд.

Враховуючи, що суд касаційної інстанції не прийняв у справі, що розглядається, рішення по суті, а направив її на новий розгляд до суду першої інстанції, у колегії суддів Верховного Суду при ухваленні цього рішення були відсутні правові підстави для здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу.

За таких обставин, відсутні також і підстави для задоволення заяви НВ ТОВ                    «Агро-Інтер» про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 134, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                    О.В. Калашнікова

                                                                                                    М.В. Білак

                                                                                                    А.В. Жук