УХВАЛА

19 січня 2021 року 
м. Київ

Справа №  904/4759/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Булгакової І.В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" (далі - Товариство)
на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 та
постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2020
за позовом ТОВ "Техно-Бізнес"
до приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат"
про визнання третейської угоди недійсною,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2020 (згідно з відбитком штампу апеляційного господарського суду) Товариство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило: скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2020 у справі № 904/4759/19 і ухвалите нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі; стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Верховного Суду від 17.07.2020: касаційну скаргу Товариства на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2020 у справі №904/4759/19 залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), визначено, що скаржнику необхідно чітко вказати пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як підставу (підстави) для касаційного оскарження судового рішення та слід навести висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладений в оскаржуваних рішенні та постанові, який не був врахований судами попередніх інстанцій при вирішенні спору; або обґрунтувати необхідність відступлення від такого висновку; або зазначити про відсутність такого висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; та/або зазначити підставу касаційного оскарження з урахуванням частин першої, третьої статті 310 ГПК України.

17.07.2020 копія ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.07.2020 у справі № 904/4759/19 про залишення касаційної скарги без руху була направлена Товариству за адресою, яка вказана у касаційній скарзі: 53032, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Вільне, вул. Меліоративна, буд. 26. Зазначена адреса, відповідно до інформації розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вказана, як місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з частинами першою і другою статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина перша статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвала Верховного Суду від 17.07.2020 у справі № 904/4759/19 про залишення касаційної скарги без руху оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 20.07.2020, доступ до якого є відкритим.

Пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Крім того, Суд увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справі "Трегубенко проти України" (Tregubenko v. Ukraine), заява № 61333/00, пп. 34- 38, рішення від 02.11.2004; та рішення у справі "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01 Європейський Суд з прав людини зазначав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Проте, станом на день постановлення цієї ухвали, недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.07.2020, скаржником усунуто не було. 

Відповідно до частини другої статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. 

Частиною четвертої статті 174 ГПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суд зазначає, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Так, враховуючи, що Товариство, як особа яка ініціювала подання касаційної скарги, не вжила заходів для усунення недоліків касаційної скарги протягом тривалого проміжку часу з дати прийняття ухвали про залишення касаційної скарги без руху, понад шість місяців, Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги.

Подібна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 908/524/17, від 24.02.2020 у справі № 910/14279/18.

Водночас Товариство не позбавлене права та можливості повторно звернутися до Касаційного господарського суду з касаційною скаргою на загальних підставах, визначених ГПК України.

З огляду на викладене та керуючись статтею 234, частиною п`ятою статті 292 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2020 у справі №904/4759/19 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                    В. Селіваненко 

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                    І. Булгакова