ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

23 лютого 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/5602/20
Головуючий у першій інстанції – Ченцова С. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/409/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Бобрової І.О.,
суддів:    Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, 

місце постановлення рішення судом першої інстанції – м. Чернігів, 
дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції – 24.12.2020,

                                           У С Т А Н О В И В:

28 серпня 2020 року ОСОБА_1   звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь останньої на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.07.2020 з 1/4 частини до 1/8 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що під час винесення Новозаводським районним судом м. Чернігова судового наказу від 07.07.2020 не було враховано, що у позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_4 від нового шлюбу з ОСОБА_5 , в результаті чого у нього змінився, як сімейний, так і матеріальний стан, оскільки на його утриманні знаходяться новонароджена дитина та дружина, яка з 14.03.2020 по 06.01.2023 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і стоїть на обліку в УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено частково, зменшено розмір аліментів, який підлягає стягненню згідно з судовим наказом Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.07.2020 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини – доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення нею повноліття. Відізвано з виконання судовий наказ № 751/4065/20 від 07.07.2020, виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4  частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 25.06.2020, до досягнення дитиною повноліття та приєднано до матеріалів цивільної справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду від 22.12.2020, постановивши нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.  
Скаржниця вважає, що народження ще однієї дитини у позивача, з врахуванням його матеріального стану, не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання доньки від першого шлюбу. На зазначене звернув увагу Верховний Суд у своїй постанові від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19 провадження № 61-9460св20. Проте судом першої інстанції цього не враховано, а також суду не було надано належних та допустимих доказів погіршення матеріального стану позивача у зв`язку з народженням ще однієї дитини.
Крім того, наявність статусу багатодітної родини також не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, тому що у двох дітей нової дружини позивача є рідний батько, який також зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, а даний статус не може погіршувати матеріальне становище доньки позивача від першого шлюбу.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, вважаючи апеляційну скаргу необґрунтованою, а рішення суду законним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ст.263 ЦПК України. Так, ОСОБА_1 зазначає, що окрім ОСОБА_3 , він утримує також і ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , що підтверджується посвідченням БС № 509280 від 12.11.2020 про надання його родині статусу багатодітної та свідчить про зміну його сімейного і майнового стану. Крім того, його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і також перебуває на його утриманні. Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо перебування в його користуванні транспортних засобів, оскільки даний факт не підтверджено, а з наданих фотокарток не можна дійти висновку про користування ним даними транспортними засобами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін з огляду на наступне.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що у ОСОБА_1 змінився сімейний стан, а саме :  він одружився, має на утриманні малолітню доньку та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, на даний час його сім`я має статус багатодітної сім`ї, через що матеріальний стан позивача змінився в сторону погіршення, що дало підстави для зменшення розміру аліментів до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення донькою повноліття.
З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.
Судом у справі встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2002, який розірваний рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.07.2018 (а.с.13).
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину – доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.12).
Судовим наказом, виданим Новозаводським районним судом м. Чернігова 07.07.2020, стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 25.06.2020 та до досягнення нею повноліття (а.с.6). 

Також встановлено, що 17.10.2018 позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.7).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилась дитина – донька ОСОБА_4 (а.с.8).
Відповідно до довідки Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні № 162 від 05.08.2020 ОСОБА_4 з 14.03.2020 по 06.01.2023 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.9).
З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що він працює на посаді електромонтера оперативно - виїзної бригади 5 групи Славутицької виробничої дільниці Північної зони обслуговування служби підстанції АТ «Чернігівобленерго» (а.с.14-16). Загальна сума його доходу за період з 01.02.2020 по 31.07.2020 за винятком аліментів становить 114154,15 грн (а.с.17).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи наведене, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених статтею 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Колегія суддів також приймає до уваги положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Зазначене узгоджується і з позицією, висловленою у постановах Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 288/168/19, від 10.10.2019 у справі № 644/4836/18.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду, що після реєстрації 17.10.2018 нового шлюбу з ОСОБА_5 , народження ІНФОРМАЦІЯ_5 в сім`ї позивача дочки ОСОБА_9 , перебування дружини ОСОБА_1 до 06.01.2023 у відпустці по догляду за дитиною не могло не вплинути на майновий стан позивача, оскільки народження нового члена сім`ї потребує відповідно додаткових коштів на його утримання. Законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дітей до 6 років, на час народження доньки ОСОБА_9 , становив 1779 грн. Відсутність заробітку у дружини позивача в період перебування у відпустці по догляду за дитиною та отримання нею соціальної допомоги у розмірі 860 грн (а.с.11) також вплинуло на майновий стан позивача, оскільки окрім новонародженої доньки він повинен в силу ст.75,84 СК України утримувати й   дружину. Зазначене вище вказує на зміну майнового стану позивача як боржника за аліментними зобов`язаннями щодо доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Суд вважає, що позивач надав докази, які підтверджують зміну його майнового стану. Натомість відповідачка цих доказів не спростувала.
Її доводи в апеляційній скарзі щодо доходів позивача які є неспівмірними з її мінімальними доходами  з огляду на положення ст.192 СК України не можуть бути прийняті.  

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до частин 1 та 7 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Таким чином, законодавець визначив порядок захисту інтересів боржника після стягнення з нього аліментів за судовим наказом. 

Виносячи 07 липня 2020 року судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , Новозаводським районним судом м.Чернігова не було враховано наявність у позивача на утриманні дочки – ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її матері – ОСОБА_12 , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Дані обставини вже існували на момент видачі судового наказу, проте не були відомі суду, що унеможливило стягнення аліментів у іншому, аніж 1/4 частина доходів з боржника.

Установивши зміну матеріального та сімейного становища позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги, що наявність статусу багатодітної родини не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, не заслуговують на увагу, оскільки такий статус сім`ї Юдицьких підтверджений документально (а.с.67). 
Не є підставою для скасування рішення суду твердження відповідачки щодо наявності у позивача в користуванні транспортного засобу, оскільки на правильність судового рішення ця обставина не впливає. 

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.
Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,
  
                                            П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2020 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.3 ст. 389 ЦПК України  

Судді Чернігівського апеляційного суду   
                                                                                          І.О.Боброва
                                                                                                                       
                                                                                          О.Є.Мамонова

                                                                                           Н.В.Шитченко

                              Повний текст постанови суду складений 23.02.2021.