ПОСТАНОВА 
Іменем України

11 лютого 2021 року                                                 м. Кропивницький

справа № 401/710/20
провадження № 22-ц/4809/283/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Черненка В.В.
        суддів: Дуковського О.Л., Чельник О.І.
        секретар Гончар В.В. 
учасники справи:
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою   адвоката Шевченка Станіслава Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.10.2020, суддя Гармаш Т.І., по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», співвідповідач ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», третя особа ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП.
На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 липня 2019 року близько 17 год. 40 хв. на вул. Героїв України у м. Світловодську Кіровоградської області сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «LAND ROVER» моделі «Range Rover Vogue» державний номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам руху, після зупинки почав виїзд на смугу руху, не надавши переваги у русі автомобілю, що рухався по ній у попутному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «BMW» моделі «316і» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням фактичного його володільця ОСОБА_1 .
В результаті даної ДТП автомобіль «BMW 316і» державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні ушкодження, а його власнику було заподіяно матеріальну шкоду.
За результатами оформлення даної ДТП працівникам поліції було складено протоколи про адміністративне правопорушення, як відносно ОСОБА_3 , так і відносно ОСОБА_1 .
За результатами судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , постановою суду від 16.10.2019 року у справі № 401/2312/19 останній був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Разом з тим, за результатами судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 постановою суду від 22.08.2019 року у справі № 401/2251/19 справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до висновку № 131 від 29.07.2019 року проведеного судовим експертом Сумцовим С.С. авто товарознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого позивачеві внаслідок описаної ДТП складає 21868,87 грн. 87 коп.
Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, яким керував ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (договір № АМ/4596634), який на момент настання страхового випадку був чинним, позивач 27.11.2019 року подав заяву про страхове відшкодування.
За даним страховим випадком було відкрито страхову справу № 27356 та 11 грудня 2019 року. Складено акт № В-27356/19 про відмову у виплаті страхового відшкодування, який був фактично отриманий представником позивача у відповідь на адвокатський запит 20.03.2020 року.
Просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь позивача суму страхового відшкодування, матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 21868,87 грн.
В ході розгляду справи позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що франшиза у розмірі 2000 грн. має бути сплачена страхувальником, тобто ОСОБА_3 . 
Просив зменшити розмір позовних вимог до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на 2000 грн. та стягнути з даного відповідача - 19868 грн. 87 коп. страхового відшкодування.
Ухвалою суду від 24 червня 2020 року до участі у справі за заявою позивача був залучений ОСОБА_3 у якості співвідповідача до якого заявлено позовну вимогу про стягнення франшизи у розмірі 2000 грн. ( а.с. 73).
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.10.2020 у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції, у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначено, що факт ДТП, причини та обставини її настання були встановлені постановами Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.10.2019 у справі № 401/2312/19 та від 22.08.2019 у справі № 401/2251/19 відповідно до якої справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Розмір заподіяної потерпілому шкоди, встановлено висновком авто товарознавчого дослідження № 131 від 29.07.2019 та визначено на рівні 21868,87 грн. Вказаний висновок разом з іншими документами надавався страховику та сумнівів у його достовірності чи правильності страховик не висловлював. ОСОБА_1 на момент ДТП мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а тому він на відповідній правовій підставі володів та керував транспортним засобом «BMW 316і» державний номерний знак НОМЕР_2 .
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 30.11.2020 по справі відкрито апеляційне провадження.
До суду надано відзив на апеляційну скаргу від адвоката Костуренка Є.М., в якому заперечується проти задоволення апеляційної скарги. Зазначається, що належних документів позивачем страховику не надано, чим не виконано обов`язкову умову для отримання страхової виплати. Крім того, позивач звернувся до страхової компанії 27.11.2019, а 30.11.2019 уповноважений представник страховика прибув до місця знаходження пошкодженого майна і встановив , що автомобіль частково відремонтований. Висновок експертного дослідження №131 від 29.07.2019 є неналежним доказом спричинення шкоди під час ДТП, оскільки отриманий всупереч порядку вказаному в Законі. Крім того, поліс страхування в якому нібито вказано франшизу 2000 грн. позивачем не надано суду.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 24.12.2020 справу призначено до розгляду.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає  залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що 16 липня 2019 року близько 17 год. 40 хв. на вул. Героїв України у м. Світловодську Кіровоградської області сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «LAND ROVER» моделі «Range Rover Vogue» державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки «BMW» моделі «316і» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням фактичного його володільця ОСОБА_1 .
Постановою суду від 16.10.2019 року у справі № 401/2312/19 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.( а.с. 12).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та перекладу доручення, власником автомобіля BMW 316і, номерний знак НОМЕР_2 є юридична особа UAB LUCSANA ( а.с. 13-14).
На замовлення позивача було проведено автотоварознавче дослідження - 29.07.2019 року ( а.с. 15-18).
Позивач звернувся до страхової компанії 27.11.2019 р. з повідомленням про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну транспортному засобу потерпілої сторони ( а.с. 51-55). 
Відповідно до рапорту аварійного комісара від 03.12.2019 року, він прибув до місця знаходження пошкодженого майна 30.11.2019 року, у м. Світловодськ для огляду автомобіля. Ним було встановлено, що автомобіль BMW 316і, номерний знак НОМЕР_2 частково відновлено, що унеможливлює визначення вартості відновлювального ремонту ( а.с. 56).
Суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи підтверджено факт прибуття уповноваженого представника страховика до місця знаходження пошкодженого майна у вказаний термін, проте автомобіль вже було частково відремонтовано.
Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п.п. Г, п. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до заяви про отримання страхового відшкодування додається документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну.
Позивачем не надано належним чином оформлених документів, які б підтверджували його право на отримання страхового відшкодування.
Суд першої інстанції не взяв до уваги висновок Експертного товарознавчого дослідження № 131 від 29.07.2019 р.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем було порушено пункт 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов`язку збереження пошкодженого транспортного засобу у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, до огляду представником страховика.
Суд першої інстанції зазначив, що поліс страхування № АМ/4596634 в якому нібито вказана франшиза  2000 грн. не надано суду, він не міститься в матеріалах справи, тому абсолютно не доведено, що має бути відшкодована франшиза саме в такому розмірі. Окрім того відшкодування розміру франшизи безпосередньо пов`язане з виплатою страхового відшкодування та є похідним від нього.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування за матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП не підлягає задоволенню, відповідно не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення франшизи із співвідповідача ОСОБА_5 . 
Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати  Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача).
Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.
З матеріалів справи вбачається, що 16 липня 2019 року близько 17 год. 40 хв. на вул. Героїв України у м. Світловодську Кіровоградської області сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «LAND ROVER» моделі «Range Rover Vogue» державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки «BMW» моделі «316і» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням фактичного його володільця ОСОБА_1 . 
На замовлення позивача було проведено авто товарознавче дослідження - 29.07.2019 року в якому визначено суму заподіяних збитків в результаті ДТП в розмірі 21868,87 грн. ( а.с. 15-18).
Постановою суду від 16.10.2019 року у справі № 401/2312/19 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.( а.с. 12).
Позивач звернувся до страхової компанії 27.11.2019 р. з повідомленням про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну транспортному засобу потерпілої сторони ( а.с. 51-55). 
Відповідно до рапорту аварійного комісара від 03.12.2019 року, вбачається, що він прибув до місця знаходження пошкодженого майна 30.11.2019 року, у м. Світловодськ для огляду автомобіля. Ним було встановлено, що було автомобіль BMW 316і, номерний знак НОМЕР_2 частково відновлено, що унеможливлює визначення вартості відновлювального ремонту ( а.с. 56). 
Пунтом 1.5 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.
Отже наземні транспортні засоби, на які поширюється дія цього закону, мають бути офіційно зареєстровані на території України.
Відповідно до п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі за текстом - ЦК України), Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно--правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та /або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Як передбачено статтею 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п.п. Г, п. 35.2 ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до заяви про отримання страхового відшкодування додається документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Договору між Україною і Литовською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, документи, які були на території однієї з Договірних Сторін складені або засвідчені судом або офіційною особою (постійним перекладачем, експертом і т.ін.) в межах їх компетенції та встановленою формою і завірені гербовою печаткою, приймаються на території іншої Договірної Сторони без будь-якого іншого засвідчення.
Як зазначено в ч. 1 ст. 49 Закону України «Про міжнародне приватне право», права та обов`язки за зобов`язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.
В матеріалах справи знаходиться копія свідоцтва на транспортний засіб, виготовлена на іноземній мові, без перекладу на яку позивач посилається як на належний доказ.
Суд апеляційної інстанції перевірив зазначений і доказ і дійшов висновку, що вказана копія документу не дає підстави дійти висновку, що зазначене свідоцтво є документом який підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Позивач також посилається, як на належний доказ на підтвердження позову на копію доручення від 17.10.2018 року. відповідно до якого власником автомобіля BMW 316і, номерний знак НОМЕР_2 є юридична особа UAB LUCSANA і яка уповноважила ОСОБА_6 користуватись і управляти автомобілем BMW 316 і реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також представляти власника автомобіля на території Литви та за кордоном діяти від його імені перед відповідальними органами прикордонного контролю, поліції та страховими компаніями, при настанні страхового випадку та отримувати страхові виплати. ( а.с. 13-14).
Перевіряючи зазначений доказ, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена копія доручення не може бути визнана, як належний та допустимий доказ, оскільки в доручені відсутні паспортні дані особи та підпис особи, яка надала таке доручення. 
Встановлені обставини свідчать, що позивачем не надано належним чином оформлених документів, які б підтверджували його право на отримання страхового відшкодування. 
З матеріалів справи вбачається, що згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №131 - 29.07.2019 року вартість ремонтно - відновлювальних робіт становить 3950 грн. вартість складових матеріалів становить 4579,35 грн. вартість складових автомобіля , підлягаючих заміні становить 44465,0. грн.. Вартість заподіяних збитків власнику BMW 316 і реєстраційний номер НОМЕР_2 складає величину 21868,87 грн.
Відповідно до статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування           цивільно--правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та /або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно зі статтею 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до пункту 33.3 статті 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після  дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.
Статтями 33, 34 Закону передбачено порядок звернення у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси. Водій невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна,  контактний телефон та свою адресу.
Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання  повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про   дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, відповідно до вимог Закону.
Відповідно до положення статті 34.3 Закону, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їхні працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
Матеріалами справи підтверджено, що ДТП відбулась 16.07.2019 р. 
Про дорожньо - транспортну пригоду повідомлено ОСОБА_1 повідомив лише 27.11.2019 року коли звернувся з заявою про здійснення страхового відшкодування до страхової компанії.
Пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, на день повідомлення страхової компанії про ДТП та звернення позивача до страхової компанії із заявою про відшкодування майнової шкоди, був частково відремонтований.
Матеріалами справи підтверджено, що уповноважений представник страховика після повідомлення про ДТП, прибув до місця знаходження пошкодженого майна 30.11.2019 року, проте автомобіль вже було частково відремонтовано, що перешкодило встановити ступінь ушкоджень отриманих від ДТП та визначити відповідно до діючого законодавства вартість заподіяних збитків. 
Встановлені обставини свідчать, що позивачем було порушено пункт 33.3 Закону щодо обов`язку збереження пошкодженого транспортного засобу у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, до огляду представником страховика, що призвело до неможливості призначення страховиком розміру завданої шкоди.
Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами та суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.
Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,
                              
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Шевченка Станіслава Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.10.2020 , залишити без змін.
Повний текст постанови складено 16.02.2021.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий: 

Судді: