Справа № 163/2623/20 	Головуючий у 1 інстанції: Чишій С. С. 	
Провадження № 22-ц/802/255/21  Категорія: 37 	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
04 березня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, за апеляційною скаргою представника позивачів ОСОБА_5 , поданою в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на додаткове рішення Любомльського районного суду Волинської області від 22 грудня 2020 року,
                                       В С Т А Н О В И В: 
У вересні 2020 року представник позивачів ОСОБА_5 в інтересах позивачів звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача в користь позивача ОСОБА_1 5 601,29 гривень пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ; 353,00 гривень інфляційних втрат; 657,62 гривень - трьох процентів річних, а всього 6 611,91 гривень та в користь ОСОБА_2 аналогічних виплат в сумах 54 744,40 гривень, 3 450,09 гривень, 6 427,31 гривень відповідно, а всього 64 621,80 гривень.
Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Юнівес" в користь ОСОБА_1 6490 гривень 80 копійок, з яких: 5 595 гривень 20 копійок пені, 656 гривень 10 копійок 3-х відсотків річних, 239 гривень 50 копійок інфляційних втрат.
Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Юнівес" в користь ОСОБА_2 та в її особі в користь неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 63 438 гривень 09 копійок, з яких: 54 684 гривні 91 копійку пені, 6 412 гривень 40 копійок 3-х відсотків річних, 2 340 гривень 78 копійок інфляційних втрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Юнівес" в користь держави 825 гривень 41 копійку судового збору.
Додатковим рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 22 грудня 2020 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
Не погоджуючись із даним додатковим рішенням суду, представник ОСОБА_5  просить додаткове рішення скасувати та задовольнити заяву в повному обсязі.
Зазначає, що додаткове рішення прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивачів.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що подані представником позивачів документи не є достатніми в розумінні вимог закону для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки ні до матеріалів позову, ні до заяви про ухвалення додаткового рішення, договору про надання правничої допомоги, на який адвокат покликався в ордері, не додано. 
Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам відповідає.
Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До таких витрат, зокрема , належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Встановлено, що 08 грудня 2019 року представник позивачів ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 5000 грн .
Судом також встановлено, що представником позивачів у визначених законом порядку та строки було надано документи на підтвердження понесених судових витрат позивачів на професійну правничу допомогу, а саме: детальні описи наданих послуг, ордер про надання правової допомоги, квитанції до прибуткового касового ордеру від 20.11.2020 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Однак, суд дійшов до правильного висновку, що оскільки договору, укладеного між позивачами та адвокатом Ільківим М. М. про наданням правової допомоги, оформленого у встановленому законом порядку, де би визначались умови щодо порядку розрахунку за надані послуги та вартість цих послуг, суду не надано, тому підстави для стягнення вказаних витрат відсутні через їх недоведеність. Разом з тим, суд зауважив, що відсутні будь-які документи, які би свідчили про погодження позивачів з такою вартістю послуг та прийняття вказаних в описах послуг, оскільки всі документи складені і підписані односторонньо - лише самим адвокатом.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що в межах доводів та вимог апеляційної скарги підстав для скасування чи зміни оскаржуваного додаткового рішення суду немає.
Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , залишити без задоволення.
Додаткове рішення Любомльського районного суду Волинської області від 22 грудня 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 04 березня 2021 року.

Головуючий

Судді