Ухвала                                                               
28 січня 2021 року
м. Київ
справа № 361/2145/19
провадження № 61-520ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області 
від 22 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 02 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 
до акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - товариство 
з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», про визнання окремих положень кредитного договору недійсними, стягнення грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк»), у якому просив визнати недійсними пункт 3.11. договору 
№ 93533252000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 11 жовтня 2016 року та додаток № 1 до договору 
№ 93533252000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 11 жовтня 2016 року у частині встановлення щомісячних комісій за управління кредитом, з моменту його укладення, та стягнути 30 245,50 грн сплачених щомісячних комісій за управління кредитом, як такі, що сплачені на підставі недійсної умови договору, тобто без законних підстав.
Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області 
від 22 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним пункт 3.11 договору № 93533252000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку 
від 11 жовтня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», та визнано недійсним додаток № 1 до цього договору в частині встановлення щомісячних комісій за управління кредитом.
Стягнуто з АТ " УкрСиббанк " на користь ОСОБА_1 сплачену ним щомісячну комісію за управління кредитом у розмірі 30 245,50 грн. 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
11 січня 2021 року до Верховного Суду направлена касаційна скарга 
АТ «УкрСиббанк» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року (надійшла до суду 12 січня 2021року), в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів                 з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року вони отримали 08 грудня 
2020 року, що підтверджено відповідними доказами.
За таких підстав строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставами касаційного оскарження заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми                      права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження 
№ 61-8862сво18), від 09 вересня 2020 року у справі № 703/3379/16-ц (провадження № 61-4290св19);
- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування комісій 
з 10 червня 2017 року та втратою чинності, зміною положень абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» 
у системному зв`язку з положеннями статті 5, 216 ЦК України (щодо дії законів у часі та наслідків нікчемності) та з урахуванням поточного регулювання частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»;
- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга АТ «УкрСиббанк» подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання акціонерного товариства «УкрСиббанк» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити акціонерному товариству «УкрСиббанк» процесуальний строк для подачі касаційної скарги назаочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», про визнання окремих положень кредитного договору недійсними, стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року.
Витребувати з Броварського міськрайонного суду Київської області вищевказану цивільну справу (№ 361/2145/19).
Надіслати іншим учасникам справи копії касаційних скарг та доданих до них документів, роз`яснити право подати відзив на касаційні скарги, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 01 березня 2021 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     Г. В. Коломієць
 
       Б. І. Гулько
 
       Д. Д. Луспеник