ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2021 року                                                                         Справа № 902/977/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О. ,  суддя Павлюк І.Ю. 
розглянувши у порядку письмового провадження без виклику представників сторін апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 20.01.2021р. у справі №902/977/20 (повний текст ухвали складено 25.01.2021р., суддя Матвійчук В.В.)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (Кловський узвіз буд. 7, м. Київ, 01010)   
до: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (пров. Костя Широцького, буд. 24, м. Вінниця, 21012)  
про стягнення  25 534 575,76 грн. 
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою господарського суду Вінницької області від 20.01.2021р. у справі №902/977/20 клопотання відповідача № 210007.1-Ск-108-0121 від 04.01.2021 про зупинення провадження у справі № 902/977/20 задоволено. Провадження у справі №902/977/20 зупинено до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3987/19. Зобов`язано сторони повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №902/977/20.
Місцевий господарський суд дійшов висновку про тотожність справ №902/977/20 та №922/3987/19, зокрема, в частині статусу сторін (оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи), характеру спірних правовідносин (послуги щодобового балансування), підстав позову, а тому зупинив провадження у справі №902/977/20 до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах по справі №922/3987/19 в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в порядку п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України.
Не погоджуючись із постановленою ухвалою, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Вінницької області від 20.01.2021р. у справі №902/977/20, прийняти до розгляду апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження, скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про зупинення провадження у справі та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що предметом спору в справі №902/977/20 є стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в загальному розмірі 25 534575,76 грн, а предметом спору в справі №922/3987/19 є те, що умовами договору №1512000744 від 17.12.2015р. укладеного між АТ "Укртрансгаз" та АТ "Харківгаз" не передбачено вчинення дій щодо врегулювання щодобових небалансів, а передбачено виключно вчинення дій щодо врегулювання негативного місячного небалансу. Скаржник зазначає, що матеріально-правове регулювання стягнення плати за врегулювання щодобових небалансів є відмінним від такого при стягненні плати за врегулювання місячного небалансу, оскільки регулюються різними редакціями постанови НКРЕКП "Про затвердження Кодексу газотранспортної системи" від 30.09.2015р. №2493. Позивач вважає, що результати розгляду справи №922/3987/19, не можуть унеможливити розгляд заявлених позовних вимог у справі №902/977/20, а встановлені в справі №922/3987/19 обставини не можуть вплинути на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у справі №902/977/20, виходячи із предмету та підстав позову, а також безспірного факту безпідставного відбору відповідачем з газотранспортної системи природного газу в січні 2020 року без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи та часткової оплати відповідачем заборгованості подобового небалансу за січень 2020 року. Крім того, оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції порушує розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу є порушенням права позивача на справедливий та публічний розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права позивача на ефективний засіб юридичного захисту своїх порушених прав. Поряд з цим, мотивувальна частина ухвали господарського суду Вінницької області від 20.01.2021р. у справі №902/977/20 не містить жодного обґрунтування, в чому полягає об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення справи №922/3987/19 (встановлення певної обставини, яку неможливо встановити самостійно, неможливість самостійного застосування матеріально-правового регулювання спірних правовідносин тощо). Також, у порушення норм процесуального законодавства, судом першої інстанції не надано жодної оцінки доводам позивача у справі щодо відсутності правових підстав для зупинення провадження у справі у зв`язку з відсутністю подібності правовідносин у даній справі №902/977/20 та справі №922/3987/19 та не навів жодних аргументованих мотивів в чому полягає подібність правовідносин, а саме які встановлені судом фактичні обставини справи у даній справі №902/977/20 є подібними обставинам справи встановленими судами по справі №922/3987/19, а також в чому саме полягає однакове матеріально-правове регулювання встановлених судом спірних правовідносин, а саме: об`єкт та предмет правового регулювання (зокрема, час, місце, підстави виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.03.2021р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 20.01.2021р. у справі №902/977/20 залишено без руху. Запропоновано апелянту протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені недоліки апеляційної скарги та подати до суду апеляційної інстанції документи, що посвідчують повноваження на представництво. Роз`яснено апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
10.03.2021р. на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено засвідчену копію довіреності представника позивача та завірену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2021р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Вінницької області від 20.01.2021р. у справі №902/977/20. Відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 20.01.2021р. у справі №902/977/20. Встановлено строк 5 днів з дня отримання вказаної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч. 2 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів іншій стороні. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги позивача на ухвалу господарського суду Вінницької області від 20.01.2021р. у справі №902/977/20 буде здійснюватися у порядку письмового провадження без виклику учасників справи.
За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз.2 ч.10 ст.270 ГПК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Враховуючи те, що ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" оскаржується ухвала місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі (п. 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України), колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 20.01.2021р. у справі №902/977/20 за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обґрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, а також відзив на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
На розгляді Господарського суду Вінницької області перебуває позовна заява  №ТОВ ВИХ-20-11197 від 02.10.2020р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" з вимогою до Акціонерного товариства "Оператор газотранспортної системи "Вінницягаз" про стягнення 22 338 661,59 грн заборгованості з оплати за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року, 2 283 949,93 грн пені, 494 591,37 грн трьох відсотків річних та 417 372,87 грн інфляційних втрат.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на невиконання відповідачем умов Договору транспортування природного газу №2002000095 від 04.02.2020р.  в частині несплати негативних щодобових небалансів за січень 2020 року.
Ухвалою суду першої інстанції від 12.10.2020р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/977/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.11.2020р.
11.01.2021р. до суду першої інстанції надійшло клопотання №210007.1-Ск-108-0121 від 04.01.2021р.  за підписом представника відповідача Кравчук О.В. про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3987/19 за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення заборгованості за добові небаланси за період з березня по червень 2019 року. 
Ухвалою господарського суду Вінницької області від 20.01.2021р. у справі №902/977/20 клопотання відповідача №210007.1-Ск-108-0121 від 04.01.2021р. про зупинення провадження у справі № 902/977/20 задоволено. Провадження у справі №902/977/20 зупинено до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3987/19.
Місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №902/977/20 до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №922/3987/19 в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Щодо визначення подібності правовідносин колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на правові висновки, викладені у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020р. у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).
Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018р. № 910/17999/16; п. 38 постанови від 25.04.2018р. № 925/3/7, п. 40 постанов від 25.04.2018р. № 910/24257/16). Такі ж висновки викладені і в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016р. у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 р. по справі № 923/682/16.
Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (п. 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020р. у справі № 910/719/19, п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018р. у справі № 922/2383/16; п. 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018р. у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018р. у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019р. у справі №757/31606/15-ц).
Так, предметом спору у справі, що розглядається є стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" 22 338 661,59 грн заборгованості з оплати за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року, 2 283 949,93 грн пені, 494 591,37 грн трьох відсотків річних та 417 372,87 грн інфляційних втрат.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на невиконання відповідачем умов Договору транспортування природного газу №2002000095 від 04.02.2020р. в частині несплати негативних щодобових небалансів за січень 2020 року. При цьому, позивач в позовній заяві посилається на п.п. 2.5, 8.3, 8.4, 9.3, 13.1, 13.5 Договору транспортування природного газу №2002000095 від 04.02.2020р., п. 19 глави 6 розділу ХІV Кодексу газотранспортних систем України, ст.ст. 526, 530, 612, 625 ЦК України, абз. 1 ч. 1 ст. 193, ч. 2 ст. 231 ГК України, ст.ст. 1, 2, 4, 5, 11, 50, 81, 90, 162-164 ГПК України.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом позову у справі №922/3987/19 є вимога позивача про стягнення 222820105,75 грн. заборгованості, 15291992,21 грн. пені, 1312978,90 грн. 3% річних. Підставою позову є виявлена наявність небалансів за результатами співставлення остаточних алокацій подачі/відбору відповідачем природного газу, на підставі чого було здійснено розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача. Зобов`язання з оплати рахунків відповідач не виконав, допустивши порушення умов пункту 2.6 договору транспортування природного газу та пункту 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.02.2020р., залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020р., в задоволенні позову у справі № 922/3987/19 відмовлено.
Судові рішення мотивовані тим, що між сторонами договором врегульовано вичерпний перелік послуг, які позивач може надавати, а відповідач отримувати та сплачувати встановлену договором вартість таких послуг; позивач не надав жодних первинних документів, які б свідчили про реальність надання послуги балансування, матеріали справи не містять доказів наявності небалансів в системі у заявлені позивачем періоди, а також вчинення останнім заходів, спрямованих на усунення загрози цілісності газотранспортної системи. Суди зазначили, що з аналізу умов укладеного сторонами договору та положень пункту 6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС для наявності підстав оплати балансування необхідна послідовність таких дій: 1) виникнення негативного місячного небалансу; 2) неврегулювання замовником послуг транспортування цього небалансу самостійно в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим; 3) оформлення оператором одностороннього акта на обсяг неврегульованого замовником обсягу небалансу; 4) надання оператором замовнику до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, розрахунку вартості послуг балансування та рахунку фактури. Однак, АТ "Укртрансгаз" не дотримано вчинення зазначених дій та їх послідовності. Суди вказали на ненадання АТ "Укртрансгаз" жодних первинних документів, які б свідчили про реальність вчинення балансуючих дій, а додані односторонні акти врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць не містять відомостей про джерела внесення в них інформації.
Прийнята Верховним Судом до розгляду касаційна скарга позивача (скаржника) у справі №922/3987/19 вмотивована відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах норм права щодо оплати заборгованості за послуги добового балансування обсягів природного газу.
Поряд з цим, у справі №916/2090/16 розглядався спір за позовом Публічного акціонерного товариства    "Укртрансгаз"    до Публічного акціонерного товариства    "Одеський припортовий завод"    про стягнення 440990385,32 грн, за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства    "Одеський припортовий завод"    до Публічного акціонерного товариства    "Укртрансгаз" про визнання недійсним договору транспортування природного газу та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору    Товариства з обмеженою відповідальністю    ГК    "Укргаз"    до Публічного акціонерного товариства    "Одеський припортовий завод" про зобов`язання виконати умови договору транспортування природного газу.
Постановою від 20.03.2019р. у вказаній справі Південно-західний апеляційний господарський суд рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2018р. в частині задоволення первісного позову ПАТ    "Укртрансгаз"    скасував, у задоволенні зазначеного позову відмовив, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін, виклавши його резолютивну частину в редакції, за якою у задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства    "Укртрансгаз"    відмовив повністю; у задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства    "Одеський припортовий завод"    відмовив повністю; у задоволенні позову третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору    Товариства з обмеженою відповідальністю    ГК    "Укргаз"    відмовив повністю.
Залишаючи без змін постанову апеляційного господарського суду у цій справі, суд касаційної інстанції вказав, що, як встановлено судами, відповідно до п.п. 2.1, 2.4, 2.8 договору обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначаються відповідно до додатків 1 (розподіл потужності) та додатка 2 (транспортування), однак судами встановлено, а ПАТ Укртансгаз"    належними та допустимими доказами в розумінні    статей 76-77 ГПК України    такі висновки не спростовано, що сторонами такі додатки не підписувались.
При цьому Верховний Суд у справі №916/2090/16  погодився з висновком апеляційного суду стосовно того, що з урахуванням положень ч. 8    ст. 180 ГК України    договір є неукладеним, оскільки сторонами не погоджено предмету договору транспортування (потужностей та обсягу транспортування газу), і тому такий договір не створює юридичних наслідків для його сторін.
Згідно ухвали від 13.10.2020р. у справі №922/3987/19, підставою прийняття об`єднаною палатою Верховного Суду до провадження справи №922/3987/19 стало те, що суд Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі №916/2090/16, яка розглядалася колегією суддів Касаційного господарського суду, що входить до складу іншої палати (судової палати для розгляду справ про банкрутство).
Враховуючи, що правовідносини у даній справі та у справі №922/3987/19 стосуються стягнення заборгованості за негативні щодобові небаланси природного газу, враховуючи суб`єктний склад сторін (оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи), зміст правовідносин, предмет позову (стягнення плати за добові небаланси), колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про подібність правовідносин у цих справах.
Відповідно до п. 7 ч. 1    ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу    - до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Частиною 4    ст. 236 ГПК України    визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на вищевикладене, враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, з метою дотримання принципу єдності правозастосовчої практики,    зважаючи на те, що у справі №922/3987/19 будуть встановлюватись підстави для проведення розрахунку послуг з балансування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі №902/977/20 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3987/19.
Відтак, правовідносини у даній справі та у справі №922/3987/19 за характером спору та сферою правового регулювання є подібними. Висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №922/3987/19 має суттєве значення для вирішення спору в цій справі та для єдності судової практики у спорах з подібними правовідносинами.
Аргументи апеляційної скарги про те, що правовідносини у справі №922/3987/19 та у даній справі не є подібними, оскільки різняться за предметом позову, підставами та правовим регулюванням спірних правовідносин, встановлені у справі №922/3987/19 обставини не можуть унеможливити розгляд даного позову, а обставини не можуть вплинути на оцінку доказів суд відхиляє, як необґрунтовані та такі, що спростовуються вищенаведеним.
          Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника, що оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції порушує розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу є порушенням права позивача на справедливий та публічний розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права позивача на ефективний засіб юридичного захисту своїх порушених прав.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі "Літвінюк проти України", в пункті 22 якого Суд зазначив, що розумність тривалості судового розгляду повинна оцінюватися в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливість предмету спору для заявника (рішення у справі "Фрідлендер проти Франції").
Оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки.
Відповідно до п.48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 3 липня 2014, остаточне - 17.11.2014 зазначено: "Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява №42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011).
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Папазова та інші проти України" (заяви №№ 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012 (пункт 29) суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.
Інші доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час перегляду судом апеляційної інстанції оскаржуваної ухвали про зупинення провадження у справі.
Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.
Згідно з ч. 1    ст. 77 ГПК України    обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.                
Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).
За таких обставин решту аргументів позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття оскаржуваної ухвали у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про необхідність зупинення провадження у справі №902/977/20, що розглядається господарським судом Вінницької області.
Відповідно до ч. 1    ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду    першої    інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята    відповідно до    норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 20.01.2021р. у справі №902/977/20 залишити без задоволення. 
2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 20.01.2021р. у справі №902/977/20  залишити без змін.  
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.
4. Справу №902/977/20 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий  суддя                                                                      Савченко Г.І. 

Суддя                                                                                              Демидюк О.О.  

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.