ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 803/1564/16
адміністративне провадження № К/9901/22691/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О. Р.,
суддів - Кашпур О. В., Уханенка С. А.
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №803/1564/16
за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Волинської митниці ДФС на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2016 року, ухвалену в складі: головуючого судді Денисюка Р.С., та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01   лютого 2017 року, постановлену в складі: головуючого судді Гуляка В.В., суддів Судової-Хомюк Н.М., Коваля Р.Й.,
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1.  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Волинської митниці ДФС (далі - відповідач) з вимогами:
1.1.   визнати протиправним і скасувати наказ Волинської митниці ДФС від 30  вересня 2016 року №832-0 «Про застосування дисциплінарних стягнень» у частині звільнення з посади державної служби ОСОБА_1 - заступника начальника митного поста - начальника Відділу митного оформлення №1 Митного поста «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС; 
1.2.   визнати протиправним і скасувати наказ Волинської митниці ДФС від 20   жовтня 2016 року № 870-0 «Про оголошення наказу від 30 вересня 2016 року №832-0 «Про накладення дисциплінарного стягнення»;
1.3.   поновити ОСОБА_1 на державній службі на посаді заступника начальника митного поста - начальника Відділу митного оформлення №1 Митного поста «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС; 
1.4.   стягнути на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу, що мав місце у зв`язку з незаконним звільненням.
2. У позові позивач стверджував, що оскаржуваний наказ про звільнення у зв`язку з порушенням Присяги державного службовця не містить жодних обставин скоєння ним проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, чи призвів до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3. Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 у лютому 1996 року був прийнятий на службу до митних органів України. З 12 лютого 2016 року позивач проходив службу на посаді заступника начальника митного поста - начальника Відділу митного оформлення №1 Митного поста «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС.
4. У липні 2016 року до Волинської митниці ДФС від ДФС України надійшов акт службового розслідування від 19 травня 2016 року №1843/99-99-22-03-01-21-1 (далі - Акт від 19 травня 2016 року), що проводилося стосовно заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 та заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_5, з метою встановлення причин та умов, що призвели до можливих порушень вимог чинного законодавства з боку службових осіб Волинської митниці ДФС під час митного оформлення товару «Деревні гранули (деревні палети)» вагою 22100 кг у режимі «Експорт», який 02 березня 2016 року переміщувався через кордон України.
5. З Акту від 19 травня 2016 року випливає, що доповідною запискою заступником начальника митного поста - начальником Відділу митного оформлення № 1 Митного поста «Волинь-Ценральний» Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 від 03 березня 2016 року №03-70-61/824/25 поінформовано виконуючого обов`язки начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 про те, що 02 березня 2016 року від керівництва митного відділу в Дорохуську (Республіка Польща) телефоном отримано інформацію про виявлення митними органами Республіки Польщі каміння бурштину вагою 1444 кг, яке переміщувалося транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .
6. Згідно з інформацією, унесеною до автоматизованої системи митного оформлення (АСМО) «Інспектор», митне оформлення транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , який згідно з митною декларацією №125130009/2016/501194 переміщував у митному режимі «Експорт» товар «Деревні гранули (деревні палети)» вагою 22110 кг, проведено державним інспектором Відділу митного оформлення №1 Митного поста «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС ОСОБА_4
7. З Акту від 19 травня 2016 року також випливає, що комісією 30 березня 2016 року ОСОБА_1 запропоновано надати пояснення щодо перетину 02   березня 2016  року транспортним засобом із реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 в зоні діяльності Митного поста «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС, однак ОСОБА_1 у присутності захисника ОСОБА_3 відмовився надавати будь-які пояснення в межах службового розслідування. З аналогічними пропозиціями комісія зверталася до позивача також 05 квітня та 06 квітня 2016 року, однак останній також відмовився.
8. В Акті від 19 травня 2016 року комісія, серед іншого, дійшла висновку, що незабезпечення ОСОБА_1 належного виконання покладених на митний пост «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС завдань щодо здійснення митного контролю та митних формальностей щодо товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, неналежний контроль за виконанням посадових обов`язків ОСОБА_4 , а також недбале ставлення ОСОБА_1 до виконання покладених на нього посадових обов`язків, стало однією з причин переміщення 02 березня 2016 року через Митний пост «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС товару «Бурштин» з приховуванням від митного контролю.
9. З огляду на викладене комісія встановила, що заступник начальника митного поста - начальник Відділу митного оформлення №1 Митного поста «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 4.4, 4.8, 4.27, 4.39 Положення про Волинську митницю ДФС, затвердженого наказом ДФС України від 21 серпня 2014 року №59; пунктів 2.1.9, 2.2.1.4, 2.2.2.2.2, 2.2.3.8 Положення про Митний пост «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС, затвердженого наказом Волинської митниці ДФС від 03 лютого 2016 року №29; пунктів 2.1.9, 2.2.1.2, 2.2.2.2.2, 2.2.3.11 Положення про Відділ митного оформлення №1 Митного поста «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС, затвердженого наказом Волинської митниці ДФС від 03 лютого 2016 року №29; пунктів 1.3, 1.5, 2.1, 2.2, 2.3, 2.5.3, 2.7.3, 2.7.4, 2.7.12, 2.7.18, 2.30 своєї Посадової інструкції.
10. У висновках Акта від 19 травня 2016 року комісія пропонувала притягнути до дисциплінарної відповідальності низку посадових осіб Волинської митниці ДФС, у тому числі ОСОБА_1 , застосувавши до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.
11. Наказом Волинської митниці ДФС від 07 липня 2016 року №297 стосовно позивача та інших посадових осіб Волинської митниці ДФС призначене службове розслідування, результати якого оформлені висновком дисциплінарного провадження від 04 серпня 2016 року.
12. У висновку дисциплінарного провадження від 04 серпня 2016 року зазначено, що через Відділ митного оформлення №1 Митного поста «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС у митному режимі «Експорт» було здійснено пропуск транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , який з приховуванням від митного контролю переміщував каміння бурштину вагою 1444 кг.
13. За висновками дисциплінарного провадження переміщення вказаного товару з приховуванням від митного контролю стало можливим з огляду на незабезпечення заступником начальника митного поста - начальником Відділу митного оформлення №1 Митного поста «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС належного виконання покладених на митний пост завдань і нездійснення контролю за виконанням посадових обов`язків ОСОБА_4 .
14. Як випливає з матеріалів справи, за результатами проведеного службового розслідування та згідно з висновком дисциплінарного провадження від 04   серпня 2016 року у діях заступника начальника митного поста - начальника Відділу митного оформлення №1 Митного поста «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 убачається дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 1 частини другої статті 65 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ «Про державну службу».
15. Наказом Волинської митниці ДФС від 30 вересня 2016 року №832-о «Про застосування дисциплінарних стягнень» на підставі пункту 1 частини 2 статті 65, пункту 4 частини першої та частини п`ятої статті 66, статті 77 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника митного поста - начальника Відділу митного оформлення №1 Митного поста «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС за порушення Присяги державного службовця.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
16. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14   листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року, адміністративний позов задоволено:
16.1.   визнано протиправним і скасовано наказ Волинської митниці ДФС від 30   вересня 2016 року №832-о «Про застосування дисциплінарних стягнень» у частині звільнення з посади державної служби ОСОБА_1 - заступника начальника митного поста - начальника Відділу митного оформлення №1 Митного поста «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС;
16.2.   поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника митного поста - начальника Відділу митного оформлення №1 Митного поста «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС з 20 жовтня 2016 року;
16.3.   стягнуто з Волинської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 4179,36 грн. 
17. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що звільнення за порушення присяги є найсуворішим видом дисциплінарної відповідальності державного службовця, який застосовується за умови доведення поза розумним сумнівом, що державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. 
18. Суди попередніх інстанцій вважали, що ані акт (висновок) службового розслідування, ані оскаржуваний наказ Волинської митниці ДФС не містять обґрунтувань і вказівок на докази, що підтверджували б вчинення позивачем таких порушень, які б потягли за собою застосування до нього найсуворішої санкції відповідальності державного службовця, як звільнення за порушення Присяги.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції
19. У касаційній скарзі представник Волинської митниці ДФС, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та прийняти нове, яким відмовити в позові.
20. На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначив, що суди попередніх інстанцій дійшли необґрунтованих висновків про те, що діяння позивача, унаслідок яких через митний кордон України з приховуванням від митного контролю було переміщено 1444 кг каміння бурштину, не можна кваліфікувати як порушення Присяги державного службовця.
21. Скаржник наполягає на тому, що, приймаючи Присягу державного службовця, позивач зобов`язувався добросовісно виконувати свої обов`язки, з чого, на думку скаржника, випливає, що порушення позивачем Положення про Волинську митницю ДФС, затвердженого наказом ДФС України від 21 серпня 2014 року №59, Положення про Митний пост «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС, затвердженого наказом Волинської митниці ДФС від 03 лютого 2016 року №29, і посадової інструкції були правильно кваліфіковані як порушення Присяги.
22. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
23. 15 грудня 2017 року, у зв`язку з початком роботи Верховного Суду, припинено процесуальну діяльність Вищого адміністративного суду України.
24. 14 лютого 2018 року касаційну скаргу передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду.
25. За наслідками автоматизованого розподілу касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Желтобрюх І.Л., суддів Білоуса О.В., Данилевич Н.А.
26. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 30 травня 2019 року, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача в цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
27. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 травня 2019 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Кашпур О.В., Уханенку   С.А.
V. Джерела права й акти їхнього застосування
28. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
29. 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким до окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі щодо меж касаційного перегляду, унесені зміни.
30. Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 15  січня 2020 року №460-IX передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
31. З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX.
32. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
33. Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті на момент учинення позивачем діянь, кваліфікованих відповідачем як порушення Присяги державного службовця, визначалися у Законі України «Про державну службу» від 16   грудня 1993 року №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ).
34. Відповідно до статті 5 Закону №3723-ХІІ державний службовець повинен сумлінно виконувати свої службові обов`язки, шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування, не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.
35. Згідно зі статтею 17 Закону №3723-ХІІ громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов`язки».
36. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 30 Закону №3723-ХІІ крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.
37. 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII), яким визнано таким, що втратив чинність Закон №3723-ХІІ.
38. Згідно з частиною третьою статті 21 Закону №889-VIII особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею Присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно, - з дня призначення на посаду.
39. Відповідно до положень статті 36 Закону №889-VIII особа призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки».
40. Особа, призначена на посаду державної служби вперше, виголошує Присягу державного службовця у присутності державних службовців структурного підрозділу, на посаду в якому її призначено, представників служби управління персоналом відповідного державного органу, підписує текст цієї Присяги і зазначає дату її складення.
41. Підписаний текст Присяги державного службовця є складовою особової справи державного службовця. Про складення Присяги державного службовця робиться запис у трудовій книжці державного службовця.
42. У разі відмови особи від складення Присяги державного службовця вона вважається такою, що відмовилася від зайняття посади державної служби, і акт про її призначення на посаду скасовується суб`єктом призначення. У такому разі застосовується відкладене право другого за результатами конкурсу кандидата на зайняття вакантної посади державної служби. Якщо конкурсною комісією такого кандидата не визначено, проводиться повторний конкурс.
43. Особа, яка вперше займає посаду державної служби, набуває статусу державного службовця з дня складення Присяги державного службовця.
44. Згідно з частиною першою статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
45. У силу вимог частини першої статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
46. Згідно із частиною другою цієї ж статті дисциплінарними проступками є: 1)  порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10)  подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14)   прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.
47. Частиною першою статті 71 Закону №889-VIII обумовлено, що з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов`язково.
48. Відповідно до частини першої статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1)  зауваження; 2)   догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4)  звільнення з посади державної служби.
49. Частиною першою статті 74 Закону №889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
50. За правилами частини четвертої статті 66 Закону №889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.
51. Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону (частина п`ята статті 66 Закону № 889-VIII).
VI. Позиція Верховного Суду
52. Суд зазначає, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із звільненням позивача за порушення Присяги.
53. З тексту Присяги випливає, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їхнє виконання.
54. Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання державного службовця.
55. Аналогічний висновок міститься у рішення Конституційного Суду України від 11 березня 2011 року у справі № 2-рп/2011.
56. За такого правового врегулювання порушення Присяги необхідно розуміти як скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
57. Присяга державного службовця передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
58. Водночас порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
59. Отже, звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.
60. Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, установлені внаслідок ретельного службового розслідування.
61. При цьому необхідно враховувати, що наслідком вчинення дисциплінарного правопорушення можуть бути припинення державної служби за порушення Присяги або звільнення, які є санкціями різних рівнів відповідальності і не можуть застосовуватись як альтернативні.
62. Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.
63. Верховний Суд України неодноразово (зокрема у постанові від 14 березня 2017  року у справі №п/800/160/16), аналізуючи текст Присяги державних службовців, зазначав, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги.
64. Отож, як порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення можуть бути наслідком недодержання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження державної служби.
65. Таким чином, припинення державної служби у зв`язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність можуть бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушень. Однак вони не є ідентичними, а є заходами різних видів відповідальності.
66. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.
67. У спірних правовідносинах дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за порушення Присяги до позивача було застосовано за те, що він не забезпечив належного виконання покладених на Митний пост «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС завдань щодо здійснення митного контролю та митних формальностей щодо товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і не здійснив належний контроль за виконанням посадових обов`язків підлеглим ОСОБА_4 , унаслідок чого поза митним контролем через кордон України було переміщено каміння бурштину обсягом 1444 кг.
68. Таким чином, суди попередніх інстанцій правильно встановили, що суть дисциплінарного проступку в спірних правовідносинах зводиться до невиконання (неналежного виконання) покладених на позивача як начальника Відділу митного оформлення №1 Митного поста «Волинь-Центральний» Волинської митниці ДФС посадових обов`язків в частині загального контролю за діяльністю підпорядкованого йому структурного підрозділу митниці.
69. Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що, кваліфікуючи вказані діяння позивача як порушення Присяги державного службовця, відповідач ані у висновку дисциплінарного провадження від 04   серпня 2016 року, ані в наказі Волинської митниці ДФС від 30 вересня 2016 року не виклав мотивів, з яких він дійшов висновку, що характер допущених позивачем порушень службової дисципліни та спричинені цим наслідки призвели до приниження державного органу, підриву його авторитету і були несумісними з продовженням служби.
70. Суд зазначає, що припинення державної служби за порушення Присяги може застосовуватися тільки у крайніх випадках, коли дисциплінарний проступок містить ознаки саме такого порушення і заходи дисциплінарного стягнення, на переконання уповноваженої вирішувати питання про відповідальність посадової особи, є недостатніми чи попереднє їхнє вжиття не дало бажаного результату.
71. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.
72. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889-VIII невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, є самостійним дисциплінарним проступком, за яке передбачена відповідальність у вигляді попередження такого державного службовця про неповну службову відповідність.
73. Отже, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про необґрунтованість оскаржуваних наказів, а отже, їхню протиправність та наявність підстав для їхнього скасування із поновленням позивача на роботі.
74. З урахуванням викладеного Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час ухвалення судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог.
75. Положеннями частини першої статті 341 КАС України (у редакції, чинній до 08  лютого 2020 року) визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
76. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України (у редакції, чинній до 08  лютого 2020 року) суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
77. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України (у редакції, чинній до 08   лютого 2020 року) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
78. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги, Суд уважає, що висновки судів попередніх інстанції в цій справі є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для їхнього скасування чи зміни відсутні.
VII. Судові витрати
79. Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.
80. Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
81. Касаційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення.
82. Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14   листопада 2016  року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року в справі №803/1564/16 залишити без змін.
83. Судові витрати не розподіляються.
84. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    С.А. Уханенко