УХВАЛА

01 березня 2021 року 
м. Київ
Справа №  921/259/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Бакуліна С. В. (доповідач), Губенко Н. М., Кролевець О. А., 
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1       
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 9 грудня                2020 року (головуючий суддя - Матущак О. І., судді: Бонк Т. Б.,                     Мирутенко О. Л.) 
у справі № 921/259/19 
за позовом  ОСОБА_1       
до Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш"
про стягнення 982361,90 грн згідно з договором купівлі-продажу цінних паперів від 20 квітня 2016 року,
ВСТАНОВИВ:
Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 7 серпня 2020 року зупинив провадження у справі № 921/259/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 921/566/16-г/18 за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" (далі - ВАТ "Чортківський завод "Агромаш") про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" від 10 березня 2016 року, а також до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 921/500/16 за позовом ОСОБА_2 до ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" від 10 березня 2016 року.
Західний апеляційний господарський суд постановою від 9 грудня 2020 року ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 7 серпня 2020 року у справі № 921/259/19 залишив без змін, справу повернув до місцевого господарського суду.
8 лютого 2021 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) ОСОБА_1        звернулась безпосередньо до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 9 грудня 2020 року, а також разом з цим:
-  змінити ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 12 жовтня 2020 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху шляхом доповнення цієї ухвали вимогою щодо необхідності апелянту ( ОСОБА_1 ) для усунення недоліків апеляційної скарги також зазначити відомості, передбачені пунктом 5 частини другої статті 258 ГПК України, в чому полягає незаконність та необгрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та надати їх суду апеляційної інстанції, та виключити з резолютивної частини ухвали строк "протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, але не пізніше 27.10.2020р.", замінивши його новим строком, який повязується від дня вручення постанови касаційного суду про заміну цієї постанови;  
-  скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від                           2 листопада 2020 року про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/259/19;
- скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від                         25 листопада 2020 року про призначення справи № 921/259/19 до розгляду в порядку письмового провадження:
-   передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.       
Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналогічна норма закріплена і у частині першій статті 17 ГПК України, якою передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з приписами частини першої статті 304 ГПК України ухвали судів першої інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини першої статті 287 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Право оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, унормоване у пункті 12 частини першої статті 255 ГПК України.
У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 9 грудня 2020 року у справі № 921/259/19, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Тернопільської області ухвалою від 7 серпня 2020 року про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішеннями у справах № 921/566/16-г/18, № 921/500/16.
Тобто, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, яку винесено за наслідками апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, проте ця ухвала відсутня у переліку ухвал, який міститься у пункті 2 частини першої статті 287 ГПК України.
Водночас колегія суддів роз`яснює скаржниці, що вказана ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку (пункт 12 частини першої статті 255 ГПК України), але не є тим судовим рішенням щодо якого, після його перегляду в апеляційному порядку, виникає право касаційного оскарження (пункт 2 частини першої статті 287 ГПК України).
Пунктом 3 частини першої статті 287 ГПК унормовано, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Звідси висновок, що ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху, про відкриття апеляційного провадження, про призначення справи до розгляду, зокрема в письмовому провадженні, касаційному оскарженню не підлягають.
Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18 листопада 2010 року).
У рішенні Європейського суду з прав людини Levages Prestations Services v. France (№ 21920/93, §48, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними.
Вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, після їх перегляду в апеляційному порядку, та ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".
З огляду на наведене, Верховний Суд на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 9 грудня 2020 року, ухвалену за наслідками перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, та ухвали Західного апеляційного господарського суду  про залишення апеляційної скарги без руху від 12 жовтня 2020 року, про відкриття апеляційного провадження від 2 листопада 2020 року, про призначення справи до розгляду  від 25 листопада 2020 року у справі №921/259/19, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 234, 255, 287, 293 ГПК України, Касаційний господарський суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 9 грудня 2020 року, ухвали Західного апеляційного господарського суду  про залишення апеляційної скарги без руху від                        12 жовтня 2020 року, про відкриття апеляційного провадження від                              2 листопада 2020 року, про призначення справи до розгляду  від 25 листопада 2020 року у справі №921/259/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                             С. В. Бакуліна
Судді                                                                                         Н. М. Губенко
                                                                                                 О. А. Кролевець