Ухвала
19 березня 2021 року
м. Київ
справа № 640/3508/19
провадження № 61-4260ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделя Володимира Анатолійовича, стягувач: ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 червня 2020 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду 
від 16 лютого 2021 року, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделя В. А. по примусовому списанню 15 січня 
2020 року з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритому в акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк», суми коштів 
у розмірі 10 302, 32 грн, проведені при примусовому виконанні рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 травня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми грошових коштів 
у розмірі 40 586, 57 грн.
Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделя В. А. усунути порушення. 
У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.
Додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделя В. А. на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 тис. грн.
У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.
12 березня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року і ухвалити нове судове рішення про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделя В. А. витрат на професійну правничу допомогу 
в розмірі 6 тис. грн.
Відповідно до частини третьої статті3 ЦПК України провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, 
що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції та специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.
У відповідності до частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах 
про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, 
яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження.
Судове рішення, яке оскаржується, ухвалено у справі № 640/3508/19 
про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми грошових коштів у розмірі 40 586, 57 грн.
ОСОБА_1 не погоджується з оскарженим судовим рішенням у частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 
3 000 грн.
Отже, справа № 640/3508/19 про стягнення грошових коштів, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.
Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, 
які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі 
не встановлено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                              суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 
на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделя Володимира Анатолійовича, стягувач: ОСОБА_2 - відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, 
яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович