ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/16629/18 Головуючий в І інстанції: Ус О.В.
Номер провадження: №22-ц/819/218/21                                       Доповідач: Майданік В.В.

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого                Майданіка В.В.,
       суддів:                Кутурланової О.В.,
                               Орловської Н.В.,
       секретар                 Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 листопада 2020 року, у складі судді Ус О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет", третя особа: Первинна профспілкова організація викладачів Херсонського державного аграрного університету про визнання незаконним та скасування наказу про скорочення чисельності штатів та звільнення, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

28 серпня 2018 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог від 19 вересня 2018 року, від 12 серпня 2019 року та від 28 лютого 2020 року, заяви про зменшення позовних вимог від 14.08.2020 року, просили:
--- визнати протиправним та скасувати наказ Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" від 26 червня 2018 року №409/3 у частині, яка стосується прав та обов`язків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

--- визнати протиправним та скасувати наказ Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" від 29.08.2018р. №528/3 про звільнення ОСОБА_1 з посади доцента кафедри економіки та фінансів Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" у зв`язку із скороченням штату працівників;
--- поновити ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри економіки та фінансів Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" з 29.08.2018р.;
--- стягнути з Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.08.2018р. по 11.08.2020 року із розрахунку 486,72грн за кожен робочий день за час вимушеного прогулу, що складає 237032,64грн;

--- визнати протиправним та скасувати наказ Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" від 28.08.2018р. №524/3 про звільнення ОСОБА_2 з посади доцента кафедри технології переробки та зберігання сільськогосподарської продукції Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" у зв`язку із скороченням штату працівників;
--- поновити ОСОБА_2 на посаді доцента кафедри технології переробки та зберігання сільськогосподарської продукції Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет"з 28.08.2018р.;
--- стягнути з Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.08.2018р. по 11.08.2020 року із розрахунку 335,18грн за кожен робочий день за час вимушеного прогулу, що складає 163567,84грн;

--- визнати протиправним та скасувати наказ Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" від 28.08.2018р. №523/3 про звільнення ОСОБА_3 з посади доцента кафедри загальноекономічних дисциплін Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" у зв`язку із скороченням штату працівників;
--- поновити ОСОБА_3 на посаді доцента кафедри загальноекономічних дисциплін Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" з 28.08.2018р.;
--- стягнути з Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.08.2018р. по 11.08.2020 року із розрахунку 497,15грн за кожен робочий день за час вимушеного прогулу, що складає 242609,20грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 були викладачами Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" та займали, відповідно, посади доцентівкафедри економіки та фінансів, кафедри технології переробки та зберігання сільськогосподарської продукції, а також кафедри економічної теорії та аналізу.
Між ними та адміністрацією університету існує трудовий конфлікт, який станом на подання позову остаточно є невирішеним.
Наказом ДВНЗ "ХДАУ" № 409/3 від 26 червня 2018 року повідомлено позивачів про скорочення їх посад та наступне звільнення через 2 місяці.
Наказами ДВНЗ "ХДАУ" відповідно № 524/3 від 28.08.2018р., № 528/3 від 29.08.2018р., № 523/3 від 28.08.2018р. вказаних позивачів звільнено у зв`язку із скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України, на підставі наказу № 409/3 від 26.06.2018р. 
При цьому позивачі зазначили, що були відсутні реальні зміни в організації виробництва і праці.
Також, не було враховано переважних прав позивачів на залишення на роботі, оскільки ОСОБА_1 має тривалий безперервний науково-педагогічний стаж 30 років, кандидат економічних наук, доцент, має понад 90 науково-методичних публікацій та розробок, навчалася за тренінговою програмою, отримала другу повну вищу освіту за кваліфікацією юрист.
ОСОБА_2 має безперервний науково-педагогічний стаж майже 16 років, ступень кандидата сільськогосподарських наук та доктора філософії, більше 50 науково-методичних публікацій, постійно підвищує рівень своєї кваліфікації, здобула другу освіту вчителя математики та інформатики, має почесну грамоту, неодружена, має доньку, що навчається на денній формі навчання і не має самостійного заробітку.
ОСОБА_3 має тривалий безперервний стаж роботи 37 років, ступень кандидата сільськогосподарських наук, доцент, осяг публікацій науково-методичного характеру становить понад 60 робіт, підвищив кваліфікацію за профілем економічного факультету.
Зазначили, що скорочення їх посад не було погоджено з профспілковим комітетом. Також, не запропоновано вакантних посад, які належать до їх кваліфікації. Всього через 4 дні після їх звільнення оголошено конкурс на заміщення вакантних посад, з яких 6 посад доцентів підходять для позивачів за кваліфікацією та жодна з них не була запропонована позивачам на момент звільнення. 
Також, порушено їх переважне право на поворотний прийом на роботу та лише запропоновано реалізувати право на поворотне прийняття шляхом обрання за конкурсом, що ставить позивачів у рівне становище з іншими претендентами на вакантні посади, а отже переважне право просто нівелюється.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог за відсутністю підстав. При цьому зазначено таке. 
Так, позивачі перебували у трудових відносинах з 04.04.2018р., будучи попередньо поновлені на посаді за рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03.04.2018р. 
Згідно наказу ДВНЗ "ХДАУ" від 26.06.2018р. № 409/3 "Про зміни в організації роботи виробництва і праці" науково-педагогічних працівників попереджено про зміни істотних умов праці, скорочено посади науково-педагогічних працівників, попереджено про можливе вивільнення працівників, посади яких скорочено з 27.08.2018р. Позивачі були ознайомлені з наказом. Крім того, профспілковий комітет повідомив, що позивачі не є членами Первинної профспілкової організації викладачів університету. 
ОСОБА_1 мала найменшу продуктивність роботи, її вчене звання не відповідало профілю кафедри. ОСОБА_3 також мав найнижчу продуктивність праці та був працівником пенсійного віку. ОСОБА_2 не мала навчального навантаження. За таких обставин наявність тривалого безперервного стажу не дає переваг позивачам при скороченні штату перед іншими працівниками. 
Позивачам було запропоновано ряд вакантних посад, згоди на вакантні посади вони не надали та були звільнені.

У своїй відповіді на відзив адвокат Берьозка Ю.В. , діючий від імені позивачів, вказав, що новий штатний розпис введено в дію після звільнення позивачів, крім того, за ним збільшилася кількість науково-педагогічних працівників. Державне фінансування посад відбувалося у обсязі 186,6 одиниць при обсязі навчального навантаження 168,05 одиниць. Розрахунок навчального навантаження та розрахунок потреби штатних посад науково-педагогічних працівників не відповідають один одному. 
Вважає, що відповідач не довів відсутність вакантних рівноцінних посад. Невідповідність кваліфікації позивачів необґрунтована. 
Також вказав, що позивачі не працювали через звільнення (потім були поновлені), а тому виконання роботи в меншому обсязі, ніж іншими працівниками є необ`єктивним. 
Також зазначив, що навантаження "0" мали й інші доценти, асистенти та професор, які не були включені до наказу про скорочення штатів. 
Вказав, що з позивачів утримувалися профспілкові внески, а тому необхідність погодження профспілки є обов`язковою. 
Крім того, позивачі мали переважне право скорочених працівників на укладення трудового договору, а не на допуск для участі у конкурсі на заняття вакантної посади.

Також, у своїх додаткових поясненнях від 03.03.2020 року позивачі зазначили, що відповідач формально звернувся до профспілки за наданням згоди на їх звільнення, але після отримання відповіді про відсутність позивачів серед членів профспілки, не уточнив це питання повторно з урахуванням факту отримання профвнесків із заробітної плати позивачів.
Крім того, зазначили, що розрахунки навчального навантаження та розрахунки ставок, затверджені вченою радою ДВНЗ "ХДАУ", свідчать, що адміністрація університету штучно занижує кількість ставок, отримуючи фінансування відповідно до кількості ставок у штатному розписі. Окрім того, протоколи вченої ради мають непослідовні номери.

У додаткових поясненнях від 11.03.2020 року представник ДВНЗ "ХДАУ" зазначила, що університет не має відношення до членства позивачів у будь-яких профспілкових організаціях. В університеті створено лише одну профспілкову організацію, з якою роботодавець погоджував скорочення посад працівників.
Вказала, що первинна профспілкова організація не повідомила у визначений законом строк про прийняте рішення щодо надання чи ненадання згоди на звільнення позивачів, у зв`язку з чим адміністрація університету зробила відповідні правові висновки з урахуванням ч.5 ст.43 КЗпП України. Профспілка надала згоду на скорочення посад позивачів, про наявність інших рішень не повідомила, а тому звільнення позивачів є правомірним. 
Зазначила, що позивачі завищують кількість ставок у штатному розписі. Фінансування з державного бюджету здійснюється за загальним фондом, за яким затверджено 127,9 ставок, а не 184,9 ставок. Вчена рада університету має повноваження встановлювати нормативи чисельності осіб, які навчаються, на одну посаду науково-педагогічного та наукового працівника. 
Також зазначила, що нумерація протоколів вченої ради починається з навчального року, який у 2018 році розпочався 27 серпня.

У своїх поясненнях від 13.03.2020 року третя особа: Первинна профспілкова організація викладачів Херсонського державного аграрного університетузазначила, що вона надала згоду на скорочення посад викладачів. Позивачі були виключені з профспілки та заяв про вступ не подавали. 
Крім того, позивачі створили власну профспілкову організацію викладачів та студентів, головою якої обрано ОСОБА_1 . 
Також зазначила, що утримання з заробітної плати певних сум на рахунок профспілки не підтверджують членство у профспілковій організації, вказані кошти виявлені ревізією та можуть бути повернуті. 
Крім того, якби позивачі і були членами профспілки, профспілковий комітет не має підстав для надання обґрунтованої відмови адміністрації університету у їх звільненні.

У додаткових поясненнях з приводу письмової позиції Первинної профспілкової організації викладачів ХДАУ позивачі зазначили, що рішення про їх виключення з профспілки не приймалося, а інша профспілка не була створена.

У додаткових поясненнях від 07.08.2020 року представник ДВНЗ "ХДАУ" зазначила, що наказ від 26.06.2018 року №409/3 "Про зміни в організації виробництва і праці" не порушує жодних прав та обов`язків позивачів, отже вимога про його скасування є неналежним способом захисту прав позивачів. Питання щодо скорочення штатів є правом роботодавця, відноситься до виключної компетенції власника або уповноваженого органу. Скорочення штату не виключає збільшення кількості працівників, оскільки одночасно можуть водитися нові посади, що і відбулося в університеті через відкриття нових спеціальностей на інших факультетах. Позивачі не відповідають кадровим вимогам, відтак не можуть викладати за новими ліцензованими спеціальностями.

Оскаржуваним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09 листопада 2020 року у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять скасувати зазначене рішення й ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи. 
Зокрема вказали, що судом першої інстанції не зроблено висновків, чи дійсно у відповідача мало місце скорочення штату, а суд обмежився посиланням на те, що визначення штатної чисельності працівників є компетенцією власника організації або його уповноваженим органом. 
Також зазначили, що судом не надано оцінки їх доводам з приводу неспівпадіння у кількості ставок науково-педагогічних працівників у різних документах відповідача. 
Також вказали, що судом не надано оцінки їх доводам щодо відсутності документальних змін у штатному розписі, які б вказували на виведення посад доцентів із штатного розпису ДВНЗ "ХДАУ", що обов`язково мало б місце у випадку реального скорочення штату. 
Також зазначили, що лише через 4 дні після їх звільнення за скороченням штату відповідач оголосив конкурс на вакантні посади науково-педагогічних працівників, у тому числі і тих, що знаходились у межах їх кваліфікації. 
Крім того вказали, що судом не надано оцінки тому факту, що профспілка не надавала та не могла дати згоду на їх звільнення, оскільки згідно із позицією профспілки позивачі взагалі не є її членами, а отже профспілка належно не виконала функції захисту трудових прав. 

У своєму відзиві представник відповідача адвокат Черевко Наталія Олександрівна просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 

Справу вчергове було призначено до апеляційного розгляду на 30.03.2021 року о 09-00 годині, однак позивач (скаржник) ОСОБА_3 , який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. При цьому участь у справі бере та є присутній при апеляційному розгляді справи адвокат Берьозка Юрій Володимирович, діючий від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаної особи неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка позивача ОСОБА_3  не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне. 

Так, відповідно до рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03.04.2018 року позивачі перебували у трудових відносинах з відповідачем, були звільнені, а потім вказаним рішенням суду поновлені на посадах: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - з 28.08.2017 року, а ОСОБА_3 - з 13.09.2017 року (а.с.33-35 т.1).

Із записів трудової книжки ОСОБА_1  вбачається, що наказом №220/з від 04.04.2018 року її було поновлено на посаді доцента кафедри економіки та фінансів (а.с.12, 72 т.1). 

Із записів трудової книжки ОСОБА_2  вбачається, що наказом від 04.04.2018 року її було поновлено на посаді доцента кафедри прикладної математики та економічної кібернетики. В подальшому наказом №231/з від 06.04.2018 року її переміщено на посаду доцента кафедри технології переробки та зберігання сільськогосподарської продукції (а.с.71 т.1).

Із записів трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що наказом №222/з від 04.04.2018 року його було поновлено на посаді доцента кафедри економічної теорії та аналізу. В подальшому наказом №121/б.і від 21.06.2018 року кафедру економічної теорії та аналізу перейменовано в кафедру загально-економічних дисциплін (а.с.70 т.1).

Відносно позивача ОСОБА_3 був наявний судовий спір. Відповідно до постанови Херсонського апеляційного суду від 16.07.2019 року у справі №766/12431/18 за позовом ОСОБА_3 до Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" про визнання незаконними наказів та стягнення різниці в оплаті праці, на яку є посилання вказаного позивача і яка оприлюднена у ЄДРСР, апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2019 року в частині відмови у визнанні наказів незаконними та стягнення різниці в оплаті праці було скасовано й ухвалено в цій частині нове судове рішення. Зокрема, було визнано незаконними накази Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" від 05.04.2018р. №229/3 та від 05.06.2018р. №346/3 щодо зміни істотних умов праці ОСОБА_3 . Було стягнуто з Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" на користь ОСОБА_3 різницю в оплаті праці за період роботи з 05.06.2018 року по 28.08.2018 року в розмірі 24932,32грн з вирахуванням обов`язкових податків та платежів. В решті вказане рішення було залишено без змін.

Із копії наказу № 409/3 від 26 червня 2018 року ДВНЗ "ХДАУ" "Про зміни в організації виробництва та праці" вбачається, що відповідно до п.1 параграфа 2 скорочено посади науково-педагогічних працівників з 27.08.2018р., зокрема, доцента кафедри економіки та фінансів (1,0 ставки); доцента кафедри економічної теорії та аналізу (0,15 ставки); доцента кафедри переробки та зберігання сільськогосподарської продукції (1,0 ставки). 
Пунктом 3 параграфа 2 вказаного наказу попереджено про можливе вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату, зокрема: 
- доцента кафедри економіки та фінансів ОСОБА_1 (фактична ставка на 25.06.2018р. (1,0), встановлена ставка з 27.08.2018р. (0)); 
- доцента кафедри економічної теорії та аналізу ОСОБА_3 (фактична ставка на 25.06.2018р. (0,15), встановлена ставка з 27.08.2018р. (0));
- доцента кафедри технології переробки та зберігання сільськогосподарської продукції ОСОБА_2 (фактична ставка на 25.06.2018р. (1,0), встановлена ставка з 27.08.2018р. (0)). 
Підставою для винесення вказаного наказу є наказ ДВНЗ "ХДАУ" від 21.06.2018р. № 121/б.і., наказ ДВНЗ "ХДАУ" "Про затвердження розподілу ставок науково-педагогічних працівників на 2018-2019н.р." від 21.06.2018р. № 400/3, службові записки завідувачів кафедр (а.с.73-74 т.1).
З вказаним наказом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ознайомлені 26.06.2018р., ОСОБА_1 ознайомлена 27.06.2018р. про що свідчать їх підписи на звороті вказаного наказу (а.с.136-137 т.1). 

Наказом ДВНЗ "ХДАУ" від 21.06.2018р. № 121/б.і. "Про реалізацію рішень Вченої ради університету", зокрема, затверджено обсяги навчального навантаження науково-педагогічних працівників на 2018-2019 навчальний рік (а.с.267 т.1)

Наказом ДВНЗ "ХДАУ" "Про затвердження розподілу ставок науково-педагогічних працівників на 2018-2019н.р." від 21.06.2018р. № 400/3, зокрема: затверджено розподіл ставок науково-педагогічних працівників університету на 2018-2019н.р. з 27.08.2018р. (додаток 1); завідувачам кафедр, на яких у 2018-2019н.р. кількість ставок НПП зменшиться, вказано подати письмові пропозиції щодо скорочення посад НПП.
Із додатку 1 до вказаного наказу вбачається фактична чисельність ставок НПП станом на 21.06.2018 року, зокрема, (кафедри на яких займали посади доцентів позивачі): 
- кафедра економіки та фінансів (11.2 ставки);
- кафедра економічної теорії та аналізу (4.55 ставки);
- кафедра технології переробки та зберігання с-г продукції (6.75 ставки).
Також вбачається фактична чисельність ставок НПП станом на 27.08.2018 року: 
- кафедра економіки та фінансів (7.0 ставки);
- кафедра економічної теорії та аналізу (4.30 ставки);
- кафедра технології переробки та зберігання с-г продукції (5.75 ставки) (а.с.268 т.1).

Відповідно до наказу № 524/3 від 28.08.2018р. ОСОБА_2 звільнено 28.08.2018р. у зв`язку із скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України. Підстава: наказ № 409/3 від 26.06.2018р., повідомлення про наступне звільнення від 26.06.2018р. № 3, від 20.08.2018р. № 3 та від 28.08.2018р. № 2 (а.с.75 т.1).

Відповідно до наказу № 528/3 від 29.08.2018р. ОСОБА_1 звільнено 29.08.2018р. у зв`язку із скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України. Підстава: наказ № 409/3 від 26.06.2018р., повідомлення про наступне звільнення від 26.06.2018р. № 1, від 20.08.2018р. № 1 та від 29.08.2018р. № 1 (а.с.76 т.1).

Відповідно до наказу № 523/3 від 28.08.2018р. ОСОБА_3 звільнено 28.08.2018р. у зв`язку із скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України. Підстава: наказ № 409/3 від 26.06.2018р., повідомлення про наступне звільнення від 26.06.2018р. № 2, від 20.08.2018р. № 2 та від 28.08.2018р. № 1 (а.с.77 т.1).

Повідомленнями ДВНЗ "ХДАУ" про можливе вивільнення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників від 26.06.2018 року №1, від 26.06.2018 року №2, від 26.06.2018 року №3, також від 29.08.2018 року №1, від 28.08.2018 року №2 та від 28.08.2018 року №1, а також листами від 06.07.2018 року, позивачам тричі були запропоновані для працевлаштування вакантні посади в університеті (а.с.116-121, 163-180 т.1).

При цьому, список запропонованих позивачам посад був ідентичний, складався з кількох десятків посад, серед вказаних запропонованих посад були відсутні науково-педагогічні посади (старший лаборант різних кафедр, секретар-друкарка, старший диспетчер тощо).

Розпорядженням першого проректора Ю.І. Яремко від 26.06.2018 року №19 завідувачі кафедр були зобов`язані підготувати письмові пропозиції щодо можливого працевлаштування позивачів (а.с.181 т.1).

У відповідь на вказане розпорядження згідно 18 службових записок завідувачів кафедр ДВНЗ "ХДАУ" на адресу ректора останнього повідомлено про неможливість працевлаштування позивачів на інші кафедри.
Також, службові записки містять інформацію про те, що спеціальності за освітою позивачів, їх вчений ступень та звання не відповідають профілям та п.30 Ліцензійних умов кафедр: філософії та соціально-гуманітарних дисциплін, екології та сталого розвитку ім. Ю.В. Пилипенко, хімії та біології, лісового та садово-паркового господарства, фізики та загально інженерних дисциплін, водних ресурсів та аквакультури, геодезії та землеустрою, будівництва гідротехнічного будівництва, водної інженерії та водних технологій, науки про Землю, менеджменту організацій, технології виробництва продукції тваринництва, рослинництва, селекції, генетики та насінництва, механізації та безпеки життєдіяльності, ботаніки та захисту рослин, землеробства, інженерії харчового виробництва. 
Завідувачем кафедри менеджменту організацій повідомлено щодо продовження роботи за сумісництвом з доцентом ОСОБА_6 та контракту з доцентом ОСОБА_7 ; завідувачем кафедри технології виробництва продукції тваринництва додатково повідомлено, що 0,5 штатних одиниць (318 год) не є вакантними та плануються на новий навчальний рік до розподілу серед НПП кафедри, які мають неповне навчальне навантаження, зокрема професора кафедри ОСОБА_8 з більш високою кваліфікацією, який забезпечений навантаженням лише 0,25 ставки. (а.с.181-201 т.1). 

Із відповіді первинної профспілкової організації викладачів "ХДАУ" від 27.06.2018 року вбачається, що подання ректора ДВНЗ "ХДАУ" щодо надання згоди на звільнення працівників розглянуто на засіданні профкому 27 червня 2018 року і прийняті наступні рішення:
--- пунктом 1 надано згоду на скорочення посад науково-педагогічних працівників з 27.08.2018 року, зокрема позивачів:
- доцента кафедри економіки та фінансів (1.0 ставки);
- доцента кафедри економічної теорії та аналізу (0.15 ставки);
- доцента кафедри технології переробки та зберігання с-г продукції (1.0 ставки).
--- пунктом 3 доведено до відома адміністрацію університету, що позивачі не є членами ППО викладачів ХДАУ (а.с.202 т.1). 

       Відповідно до трьох довідок ДВНЗ "ХДАУ" від 13.02.2020 року ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дійсно працювали в ДВНЗ "ХДАУ" на посадах доцентів і з їх заробітної плати з квітня 2018 року по серпень 2018 року утримано профвнески відповідно 113,18грн, 531,41грн та 388,87грн (а.с.214-216 т.1).

Із заяви адвоката Берьозки Юрія Володимировича, діючого від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про поворотне прийняття на роботу вбачається, що 03.09.2018 року він звернувся до ректора ДВНЗ "ХДАУ" з проханням прийняти ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на посади доцентів на повну ставку та на умовах безстрокового трудового договору, які стали вакантними після звільнення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 або на інші підходящі посади в межах кваліфікації та спеціалізації ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , якщо такі з`явилися після 26.06.2018р. (а.с.80 т.1).

Листом ректора ДВНЗ "ХДАУ" від 10.09.2018 року, за результатами розгляду вказаної вище заяви від 03.09.2018 року, повідомлено, що відповідно до ст.55 Закону України "Про вищу освіту" під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників, зокрема доцентів, укладенню трудового договору передує конкурсний відбір. Також зазначено, що у зв`язку з утворенням вакантних посад, наказом ДВНЗ "ХДАУ" від 03.09.2018 року оголошено конкурс на заміщення вакантних науково-педагогічних посад. 
Зазначено, що з метою дотримання права працівників на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, листами від 03.09.2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повідомлено про можливість його реалізувати шляхом обрання за конкурсом, а у зв`язку з неможливістю забезпечення освітнього процесу наявними штатними працівниками, листом від 03.09.2018 року ОСОБА_1 запропоновано вакантну посаду доцента кафедри економіки та фінансів до обрання за конкурсом у відповідності до діючого законодавства. 
У разі прийняття позиції університету позивачам запропоновано звернутись до відділу кадрів для прийняття на роботу в установленому законодавством порядку (а.с.100 т.1)

Із повідомлень ректора ДВНЗ "ХДАУ" від 03.09.2018 року на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вбачається, що їм повідомлено про оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників. ОСОБА_1 повідомлено про наявність вакантної посади - 1.0 ставки доцента кафедри економіки та фінансів. 
Також повідомлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можуть реалізувати своє право на укладення трудового договору, подавши документи на участь у конкурсному відборі на обрану посаду до 03 жовтня 2018 року, а ОСОБА_1 може реалізувати своє право на укладення трудового договору, звернувшись до відділу кадрів із письмовою заявою про прийняття на роботу до обрання за конкурсом (а.с.125-127). 

Наказом ДВНЗ "ХДАУ" № 538/3 від 03.09.2018 року "Про оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників" оголошено конкурсний відбір претендентів на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників відповідно до списку (додаток № 1) (а.с.128 т.1).
Із додатку № 1 до вказаного наказу вбачається перелік вакантних науково-педагогічних посад у 2018 році, а саме, зокрема: 18 посад доцентів різних кафедр університету, зокрема і кафедри економіки та фінансів, кафедри технології переробки та зберігання сільськогосподарської продукції, кафедри загально-економічних дисциплін, термін контракту 3 роки (а.с.129-130 т.1).

Матеріали справи містять Розрахунок потреби штатних посад НПП відповідача станом на 28.08.2018 року - 29.08.2018 року, зокрема денної та заочної форми навчання, аспірантури, докторантури. Всього НПП - 184,78 (а.с.21 т.2).

Разом з тим, відповідно до штатного розпису відповідача на 2018 рік, введений з 01.01.2018 року, загальна кількість штатних одиниць 127,9, з яких: доцентів - 104,9, кандидатів наук, зав. кафедри - 12, решта кандидатів наук - 92,9 (а.с.94 -102 т.2). 

Відповідно до штатного розпису відповідача на 2018 рік, введений з 01.09.2018 року, загальна кількість штатних одиниць 129,6, з яких: доцентів - 106,6, кандидатів наук, зав. кафедри - 12, решта кандидатів наук - 94,6 (а.с.103 -111 т.2).

Наявна Довідка про кількість, спеціалізацію та кваліфікацію НПП відповідача (а.с.22 т.2).

Також наявний Навчальний та робочий плани за спеціальностями, за якими позивачі викладали дисципліни у 2017-2018 роках (а.с.23-64 т.2).

Матеріали справи також містять План використання бюджетних коштів на 2018 рік, кошторис на 2018 рік, план асигнувань на 2018 рік, помісячний план використання бюджетних коштів, зведені показники спеціального фонду кошторису, довідки про зміну до кошторису (а.с.65-93 т.2).

Згідно Довідкам про доходи середньоденна заробітна плата позивачів складає:  ОСОБА_1 - 486,72грн, ОСОБА_2 - 335,18грн, ОСОБА_3 - 112,06грн (а.с.218, 219, 217 т.2).

Відповідно до вказаної вище постанови Херсонського апеляційного суду від 16.07.2019 року у справі №766/12431/18 суд апеляційної інстанції, стягуючи різницю у заробітку ОСОБА_3 , зазначив, що стягненню підлягає різниця у заробітку за час незаконного зниження позивачу заробітної плати з повної ставки до 0,15 ставки із розрахунку 422,58грн за кожний робочий день, починаючи з 05.06.2018 р. і до 28.08.2018 року, в розмірі 24932,32грн( 422,58 х 59 робочих днів) з вирахуванням обов`язкових податків та зборів. Отже, різниця між повною ставкою та ставкою 0,15 складає 422,58грн, тобто середньоденна зарплата за повною ставкою складає 497,15грн (422,58грн х 1 : 0,85).

Відносно позивача ОСОБА_3 був наявний судовий спір. Відповідно до постанови Херсонського апеляційного суду від 16.07.2019 року у справі №766/12431/18 за позовом ОСОБА_3 до Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» про визнання незаконними наказів та стягнення різниці в оплаті праці, на яку є посилання вказаного позивача і яка оприлюднена у ЄДРСР, апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2019 року в частині відмови у визнанні наказів незаконними та стягнення різниці в оплаті праці було скасовано й ухвалено в цій частині нове судове рішення. Зокрема, було визнано незаконними накази Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" від 05.04.2018р. №229/3 та від 05.06.2018р. №346/3 щодо зміни істотних умов праці ОСОБА_3 . Було стягнуто з Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" на користь ОСОБА_3 різницю в оплаті праці за період роботи з 05.06.2018 року по 28.08.2018 року в розмірі 24932,32грн з вирахуванням обов`язкових податків та платежів. В решті вказане рішення було залишено без змін.

При апеляційному розгляді справи сторона позивачів зазначила і представник відповідача це підтвердила, що усі позивачі у цій справі у квітні 2018 року за рішенням суду були поновлені на роботі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, щопозовні вимоги про скасування оскаржуваного наказу № 409/3 від 26 червня 2018 року ДВНЗ "ХДАУ" "Про зміни в організації виробництва та праці" є неналежним способом захисту, оскільки питання щодо визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, відносяться до виключної компетенції власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу. 
Також суд виходив з того, що відповідачем у встановлений ч.1 ст.49-2 КЗпП України строк повідомлено позивачів про наступне вивільнення, а також, що відповідачем запропоновано позивачам вакантні посади, серед яких були відсутні науково-педагогічні посади.
Також виходив з того, що посилання сторони позивачів на наявність у штатному розписі 184,9 ставок є необґрунтованими з огляду на те, що фінансування здійснюється за загальним, а не спеціальним фондом. На 01.01.2018 р. фінансування за загальним фондом затверджено на 127,9 ставок.
Також суд виходив з того, що посилання позивачів на переважне право на залишення на роботі, є безпідставними, оскільки переважне право на залишення працівника на роботі враховується лише в разі скорочення однорідних професій та посад, у цьому випадку мало місце скорочення саме посад позивачів.
Крім того суд виходив з того, що первинна профспілкова організація викладачів Херсонського державного аграрного університету не відмовила відповідачеві в наданні згоди на звільнення позивачів. З моменту надання відповіді профспілковою організацією 27 червня 2018 року, якою не прийнято рішення про відмову у звільненні позивачів за скороченням штату, власник або уповноважений ним орган мав право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання відповіді виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Апеляційний суд з таким висновком суду погодитися не може, оскільки до нього він дійшов при неповному з`ясуванні обставин справи, порушенні норм процесуального права й неправильному застосуванні норм матеріального права. 

Перш за все слід зазначити, що апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції про неналежний спосіб захисту прав позивачів пред`явлення вимоги про скасування оскаржуваного наказу № 409/3 від 26 червня 2018 року ДВНЗ "ХДАУ". При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що вказаним наказом позивачі були попереджені про можливе вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату, отже, у випадку доведеності незаконності звільнення, можна вважати про порушення вказаним наказом їх прав. 

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Згідно ч.3 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За положеннями ст.42 КЗпП України:
--- при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці (ч.1);
--- при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:
1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 
2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;
3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;
4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 
5) учасникам бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 
6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;
7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання;
8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України;
9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби;
10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат (ч.2);
--- перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України (ч.3).

Відповідно до ст.43 КЗпП України: 
--- розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства (ч.1);
--- у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником (ч.2);
--- подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності (ч.3);
--- у разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом (ч.4);
--- виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору (ч.5);
--- якщо працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації, згоду на його звільнення дає виборний орган тієї первинної профспілкової організації, до якої звернувся власник або уповноважений ним орган (ч.6);
--- рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) (ч.7);
--- власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) (ч.8);
--- якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті (ч.9).

За положеннями ст.49-2 КЗпП України:
--- про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 2 місяці (ч.1);
--- при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством (ч.2);
--- одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників (ч.3).

       У справі встановлено і це визнається відповідачем, що позивачі працювали за безстроковими трудовими договорами.

Відповідно до п.19 постанови № 9 від 06.11.92 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

       Як правильно вказують скаржники і відповідачем цього не спростовано, звільнення позивачів проведено з порушенням закону. Адже лише через 4 календарних дні (через 2 робочих дні) після їх звільнення за скороченням чисельності та штату відповідач оголосив конкурс на вакантні посади науково-педагогічних працівників, у тому числі і тих, що знаходились у межах їх кваліфікації. Посилання при цьому представника відповідача при апеляційному розгляді справи на те, що конкурс було оголошено для працівників, у яких закінчувалися строки контрактів, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що належних доказів щодо цього не надано, а також що позивачі працювали за безстроковими трудовими договорами. Саме скорочення чисельності та штату було проведено непрозоро, не було проведено порівняння працівників один з одним з метою визначення працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, зокрема, і з урахуванням того, що позивачі з серпня 2017 року по початок квітня 2018 року не працювали і після цього були судом поновлені на роботі. Кількість посад доцентів станом на початок року та після їх звільнення залишалась сталою, навіть було збільшено (104,9 та 106,6 відповідно), що спростовує доводи відповідача про скорочення штату працівників й необхідність звільнення позивачів. 

       Також слід зазначити, що, як встановлено матеріалами справи, зазначено представником відповідача при апеляційному розгляді справи й визнано позивачами, на відповідних кафедрах, де працювали позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кількість посад доцентів до скорочення штату та після становила: відповідно 11,2 та 7, 6,75 та 5,75, 4,55 та 4,30. Однак матеріали справи не містять доказів того, що напередодні видання наказу № 409/3 від 26 червня 2018 року ДВНЗ "ХДАУ" "Про зміни в організації виробництва та праці" відповідачем була проведена робота з метою визначення працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Відповідні службові записки завідувачів кафедр (а.с.182-201 т.1), як про це зазначила при апеляційному розгляді справи представник відповідача, не можуть свідчити про таке порівняння й визначення, оскільки вони складені вже на виконання розпорядження від 26.06.2018 року, тобто вже після визначення позивачів як таких, що підлягають звільненню у зв`язку зі скороченням штату. Посилання ж у оспорюваному наказі № 409/3 від 26 червня 2018 року (а.с.73-74 т.1) на службові записки завідувачів кафедр не підтверджуються належними доказами і не свідчать про встановлення дійсного факту того, що в результаті проведеного аналізу виявилось, що саме позивачі є працівниками з найменшою кваліфікацією і продуктивністю праці.

       Апеляційний суд також звертає увагу на положення наказу відповідача № 538/3 від 03.09.2018 року "Про оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників", про який вже вказувалось вище. Зокрема, визначався перелік вакантних посад: на кафедрі економіки та фінансів (2 штатних одиниці посад доцента), з якої звільнено позивачку ОСОБА_1 ; на кафедрі технології переробки та зберігання с/г продукції (1 штатна одиниця посад доцента), з якої звільнено позивачку ОСОБА_2 . На кафедрі економічної теорії та аналізу, з якої звільнено позивача ОСОБА_3 , перелік вакантних посад не визначався, але, як вірно вказувала при апеляційному розгляді справи сторона позивачів, такий перелік визначався у схожих кафедрах. 

       Таким чином, відповідачем не доведено наявність реального скорочення чисельності або штату працівників, і, крім того, саме звільнення позивачів у зв`язку із скороченням штату працівників було проведено з порушенням трудового законодавства, зокрема, скорочення та звільнення позивачів було проведено непрозоро, не було дотримано принципу справедливості при проведенні порівняння працівників один з одним з метою визначення працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, не врахував наявність порушень з боку відповідача процедури вивільнення працівників та конкретно звільнення позивачів у зв`язку із скороченням штату працівників, а тому прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовів про поновлення на роботі. 

Відтак, позовні вимоги про поновлення на роботі підлягають задоволенню. З огляду на вказане не має правове значення те, що відповідач пропонував позивачам вакантні посади, серед яких були відсутні науково-педагогічні посади.

       Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір; вказаний орган одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

        При розрахунку суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд виходить з наступного. 

Як вже вказувалось, згідно Довідкам про доходи середньоденна заробітна плата позивачів складає: ОСОБА_1 - 486,72грн, ОСОБА_2 - 335,18грн, ОСОБА_3 - 112,06грн (а.с.218, 219, 217 т.2). Позивачі ОСОБА_1 й ОСОБА_2 погоджуються з таким її розміром, позивач ОСОБА_3 заперечує.

З приводу цього відповідно до вказаної вище постанови Херсонського апеляційного суду від 16.07.2019 року у справі №766/12431/18 середньоденна зарплата ОСОБА_3 за повною ставкою складає 497,15грн. Саме з такого її розміру й виходить апеляційний суд.

       Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає обчисленню, виходячи з середньоденної заробітної плати, помноженої на число робочих днів (п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 з наступними змінами). 

       Число робочих днів за час вимушеного прогулу складає: щодо позивачки ОСОБА_1 - 487 робочих дні (з 30.08.2018 року по 11.08.2020 року), щодо позивачки ОСОБА_2 - 488 робочих дні (з 29.08.2018 року по 11.08.2020 року), щодо позивача ОСОБА_3 - 488 робочих дні (з 29.08.2018 року по 11.08.2020 року).

Про це зазначено у Заяві про зменшення позовних вимог від 14.08.2020 року (а.с.29-32 т.3), в якій наведено розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу щодо кожного позивача та обмежено період конкретною датою, а саме 11.08.2020 року.

       Отже, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає:
--- щодо позивачки ОСОБА_1 - 237032,64грн (486,72грн х 487дн.);
--- щодо позивачки ОСОБА_2 - 163567,84грн (335,18грн х 488дн.);
--- щодо позивача ОСОБА_3 - 242609,20грн (497,15грн х 488дн). 

       Таким чином, вказані суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають стягненню з відповідача на користь відповідного позивача. При цьому слід зобов`язати відповідача при виконанні судового рішення нарахувати та утримати з нарахованих сум податок з доходів фізичних осіб та інші обов`язкові збори та внески.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України: 
--- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1); 
--- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2).

При поданні апеляційної скарги усім позивачам за їх клопотанням судом апеляційної інстанції було зменшено розмір судового збору до 1057,20грн кожному. Вказаний судовий збір позивачами сплачено.

Отже, з урахуванням задоволення апеляційної скарги, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору при поданні апеляційної скарги, у розмірі - по 1057,20грн на користь кожного позивача.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, слід скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. 

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 листопада 2020 року скасувати й ухвалити нове рішення.

       Позов  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 до Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет", третя особа: Первинна профспілкова організація викладачів Херсонського державного аграрного університету, про визнання незаконним та скасування наказу про скорочення чисельності штатів та звільнення, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулузадовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" від 26 червня 2018 року №409/3 у частині, яка стосується прав та обов`язків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" від 29.08.2018р. №528/3 про звільнення ОСОБА_1 з посади доцента кафедри економіки та фінансів Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" у зв`язку із скороченням штату працівників.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" від 28.08.2018р. №524/3 про звільнення ОСОБА_2 з посади доцента кафедри технології переробки та зберігання сільськогосподарської продукції Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" у зв`язку із скороченням штату працівників.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" від 28.08.2018р. №523/3 про звільнення ОСОБА_3 з посади доцента кафедри загальноекономічних дисциплін Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" у зв`язку із скороченням штату працівників.

Поновити ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри економіки та фінансів Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" з 30 серпня 2018 року.

Поновити ОСОБА_2 на посаді доцента кафедри технології переробки та зберігання сільськогосподарської продукції Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" з 29 серпня 2018 року.

Поновити ОСОБА_3 на посаді доцента кафедри загальноекономічних дисциплін Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" з 29 серпня 2018 року.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 серпня 2018 року по 11.08.2020р. із розрахунку 486,72грн за кожен робочий день за час вимушеного прогулу, що складає 237032,64грн.
Зобов`язати Державний вищий навчальний заклад "Херсонський державний аграрний університет" при виконанні судового рішення нарахувати та утримати з нарахованої суми 237032,64грн податок з доходів фізичних осіб та інші обов`язкові збори та внески. 

Стягнути з Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 серпня 2018 року по 11.08.2020р. із розрахунку 335,18грн за кожен робочий день за час вимушеного прогулу, що складає 163567,84грн.
Зобов`язати Державний вищий навчальний заклад "Херсонський державний аграрний університет" при виконанні судового рішення нарахувати та утримати з нарахованої суми 163567,84грн податок з доходів фізичних осіб та інші обов`язкові збори та внески. 

Стягнути з Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 серпня 2018 року по 11.08.2020р. із розрахунку 497,15грн за кожен робочий день за час вимушеного прогулу, що складає 242609,20грн. 
Зобов`язати Державний вищий навчальний заклад "Херсонський державний аграрний університет" при виконанні судового рішення нарахувати та утримати з нарахованої суми 242609,20грн податок з доходів фізичних осіб та інші обов`язкові збори та внески.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет"на користь  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 судові витрати в розмірі - по 1057,20грн на користь кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови -  02 квітня 2021 року.

Головуючий                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді:                                                _ _ _ _ _ _ _ _ _          О.В. Кутурланова
        
                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _          Н.В. Орловська