Ухвала
 
26 лютого 2021 року
місто Київ
 
справа № 676/2884/19
провадження № 61-1090ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., вивчив касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Ганасюк Микола Миколайович, 
про визнання недійсним договору довічного утримання,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 у травні 2019 року звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору довічного утримання від 25 червня 2010 року.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено у зв`язку з недоведеністю позовних вимоги.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року рішення суду першої інстанції змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Суд апеляційної інстанції зробив висновок, що відсутні підстави для визнання недійсним договору довічного утримання на підставі статті 225 ЦК України, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 на час укладення спірного правочину могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 19 січня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, ухвалити нове рішення у відповідній частини або його змінити, не передаючи справу на новий розгляд.
Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог.
Від заявника у лютому 2021 року надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги, подано докази на підтвердження доплати судового збору та уточнену редакцію касаційної скарги, у якій заявник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:
-          оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права;
-          суд апеляційної інстанції всупереч правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 509/667/15-ц (провадження № 61-9576св18), не врахував, що позивачем пред`явлено уточнену позовну заяву, у якій змінено підставу для визнання договору довічного утримання недійсним;
-          суд першої інстанції належним чином не дослідив письмові докази у справі, а саме щодо матеріального забезпечення позивачем своєї матері;
-          судами першої та апеляційної інстанцій не було надано правової оцінки тій обставині, що ОСОБА_3 , уклавши договір довічного утримання, отримувала соціальне обслуговування вдома від Кам`янець-Подільського територіального центру соціального обслуговування «Надія».
Таким чином, серед підстав касаційного оскарження заявником рішення судів першої та апеляційної інстанцій зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
IІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Оскільки, вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу № 676/2884/19 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Ганасюк Микола Миколайович, про визнання недійсним договору довічного утримання.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            А. С. Олійник

                                                                                                            В. В. Яремко