ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2021 р.	Справа № 480/472/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Ральченка І.М. ,
за участю секретаря судового засідання - Ігнатьєвої К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"  на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року по справі №480/472/20 за позовом  Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до   Офісу великих платників податків Державної податкової служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної податкової  служби  про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (далі по тексту – АТ «СМНВО») звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби в особі Харківського управління про визнання протиправним та скасування рішення від 22.11.2019 № 0000135408. 
В обґрунтування позовних вимог вказує, що Офісом великих платників податків Державної податкової служби в особі Харківського управління на підставі даних інформаційної системи контролюючого органу прийнято рішення від 22.11.2019 №0000135408, відповідно до якого до позивача застосовано штраф у розмірі 2168876,75 грн та нарахована пеня у розмірі 4395197,98 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску. На думку позивача, вказані дії контролюючого органу суперечать вимогам діючого законодавства, оскільки підприємство за одне й те саме порушення двічі притягується до відповідальності (штраф і пеня). Також зазначає, що період нарахування фінансової санкції у оскаржуваному рішенні частково охоплює період нарахування штрафу у рішенні Харківського управління ОВПП ДФС від 24.09.2019 №0000085408, яким до позивача було застосовано штраф та нарахована пеня. Крім того, з розрахунку пені вбачається, що день фактичної слати недоїмки включається до періоду нарахування пені, що суперечить вимогам п.13 ст. 25 Закону України  "Про  збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", оскільки в день оплати (погашення) боргу зобов`язання по сплаті  єдиного  внеску  вже виконано. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до   Офісу великих платників податків Державної податкової служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної податкової  служби  про визнання протиправним та скасування рішення.
Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 22.11.2019 року про застосування штрафних санкцій  та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасне сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 0000135408 в частині нарахованої пені у розмірі 2260637,31 грн. та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково та  визнати протиправним та скасувати рішення від 22.11.2019 № 0000135408 в частині нарахованої пені у розмірі 2260637,31 грн. 
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що рішення від 22.11.2019 № 0000135408 є незаконним та підлягає скасуванню в частині протиправного нарахування  контролюючим органом пені у розмірі 2260637,31 грн.  за період оскарження платником  єдиного внеску вимог за сплати недоїмки за липень та серпень 2018 року, оскільки вважає, що у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду. 
Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст.        229        та ч. 2 ст.        313        Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що Харківським управлінням ОВПП ДПС на підставі даних інформаційної системи було винесено рішення від 22.11.2019 №0000135408, яким до АТ «СМНВО» застосовано штраф  у розмірі 2168876,75 грн. за період з 21.08.2018 по 12.11.2019 та нарахована пеня у розмірі 4395197,98 грн (а.с.6).
Так, рішенням Харківського управління Офісу ВПП ДПС від 22.11.2019 № 0000135408 до АТ “Сумське НВО” була застосована штрафна санкція та нарахована пеня за несвоєчасну сплату ЄСВ за липень 2018 року на суму 5815444,13 грн. терміном сплати 20.08.2018  (фактично сплачено з 19.09.2019 по 18.10.2019) та за серпень 2018 року на суму 5028939,66грн. терміном сплати 20.09.2018 (фактично сплачено з 18.10.2019 по 12.11.2019).
Отже прострочення розпочалося 21.08.2018, перша сплата відбулася 19.09.2019 (сплата відбувалася декількома платіжними дорученнями, частина з яких зарахована у рахунок погашення недоїмки за попередній період, а частина була зарахована у рахунок погашення недоїмки по спірному рішенню), остаточна сплата відбулася 12.11.2019.
В послідуючому позивач звернувся до суду із даним позовом про оскарження  рішенням Харківського управління Офісу ВПП ДПС від 22.11.2019 № 0000135408.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог,  суд першої інстанції виходив з правомірності та обґрунтованості рішення від 22.11.2019 № 0000135408 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату/несвоєчасну сплату єдиного внеску та відсутності підстав для його скасування.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати визначено Законом України від 08 липня 2010 року № 2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску за загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VІ).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №  2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі  з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За приписами п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №  2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
За змістом п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №  2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно ненарахована та/або несплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.
Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
В силу п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону № 2464-VІ днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.
Згідно з ч. 11 ст. 9 Закону № 2464-VІ у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно з ч. 12 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Відповідно до частини другої ст. 25 Закону № 2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.          Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ч. 3 ст. 25 Закону № 2464).
Згідно з частиною десятою ст. 25 Закону № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
За приписами ч. 14 ст. 25 Закону №  2464-VI установлено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.
Відповідно до ч. 16 згаданої статті строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення суми недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Харківського управління Офісу ВПП ДПС від 22.11.2019 № 0000135408 до АТ “Сумське НВО” була застосована штрафна санкція та нарахована пеня за несвоєчасну сплату ЄСВ за липень 2018 року на суму 5815444,13 грн. терміном сплати 20.08.2018  (фактично сплачено з 19.09.2019 по 18.10.2019) та за серпень 2018 року на суму 5028939,66грн. терміном сплати 20.09.2018 (фактично сплачено з 18.10.2019 по 12.11.2019).
Як вбачається з апеляційної скарги, АТ “Сумське НВО” не погоджується з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції  в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 22.11.2019 року про застосування штрафних санкцій  та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасне сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 0000135408 в частині нарахованої пені у розмірі 2260637,31 грн. з тих підстав, що контролюючий орган нарахував  пеню у період, в якому підприємство здійснювало оскарження вимог про сплату недоїмки від 14.09.2018 № Ю-230-50 та від 05.10.2018 № Ю-230-50.
В іншої частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується.  
Відповідно до ч. ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Процедуру подання та розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - вимога) та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами десятою, одинадцятою ст. 25 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, визначає Порядок розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 № 1124 (далі по тексту - Порядок № 1124).
Відповідно до Порядку № 1124, вимога про сплату боргу (недоїмки) не підлягає адміністративному оскарженню в частині сум недоїмки, які виникли на підставі поданих звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску.
Судом першої інстанції було встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.09.2018  № Ю-230-50 та від 05.10.2018 №Ю-230-50, на які посилається позивач, не містили визначених контролюючим органом сум єдиного внеску, а містили лише заборгованість із сплати єдиного внеску, яка виникла на підставі поданих АТ “Сумське НВО” звітів. 
Тобто, позивач не може бути не згодним із самостійно визначеною до сплати сумою єдиного внеску.
Відповідно до пункту 5 розділу VI Інструкції № 449, протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені.
На суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.
Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.
Документи, які є підставою для нарахування пені:
документи, що підтверджують суму єдиного внеску та строк його сплати, - звіт платника щодо нарахування єдиного внеску (з додатним значенням);
вимога про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок або повідомленням-розрахунком;
рішення суду.
Тобто, як вбачається з матеріалів справи,  документами, які є підставою для нарахування спірної пені, є звіт платника АТ “Сумське НВО” від 20.08.2018 № 9175824099 та звіт від 20.09.2018 №3202645223 щодо нарахування єдиного внеску за липень і серпень відповідно, а не вимоги від 14.09.2018  №Ю- 230-50 та 05.10.2018 про сплату боргу (недоїмки).
Обов`язок сплатити задекларовані суми єдиного внеску за липень, серпень 2018 року виник у АТ “Сумське НВО” 20.08.2018 та 20.09.2018 (відповідного терміну, визначеному для сплати законодавчо). 
Тому заборгованість (недоїмка) з єдиного внеску виникла вже 21.08.2018 та 21.09.2018, а не лише після включення її до вимог про сплату недоїмки.
Відповідно до ч. 2 розділу II Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України 07.04.2016 № 422 (далі по тексту - Порядок № 422), на підставі звіту від 20.08.2018 № 9175824099 та звіту від 20.09.2018 №3202645223 в інтегрованій картці платника АТ “Сумське НВО” було проведено нарахування єдиного внеску. Лише 21.08.2018 та 21.09.2018 зазначена сума внеску, через її несплату, стала боргом. Розпочалося нарахування пені.
На підставі вимог від 14.09.2018 № Ю-230-50 та від 05.10.2018 № Ю-230-50 нарахування єдиного внеску в інтегрованій картці не проводилися. Пеня на вимоги не нараховувалася.
Відповідно до ч. 3 розділу V Порядку № 422, переносяться до інтегрованої картки платника та відображаються датою граничного терміну сплати лише показники, що були внесені до підсистеми, що забезпечує відображення результатів КПР (контрольно-перевірочної роботи), зокрема вимога про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок, яка є підставою для нарахування пені.
Отже зазначені вимоги не є документами, на підставі яких нарахована спірна пеня. 
Документами, які є підставою для нарахування спірної пені, є саме звіт АТ “Сумське НВО” від 20.08.2018 № 9175824099 та від 20.09.2018 №3202645223 щодо нарахування єдиного внеску за липень, серпень 2018 року.
Таким чином, при оскарженні вимоги про сплату недоїмки, яка винесена на підставі самостійно визначених сум ЄСВ, не передбачено зупинення нарахування пені, оскільки пеня взагалі в цьому випадку не нараховується. 
Натомість, у разі донарахування ЄСВ контролюючим органом за актом перевірки, винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) відображається в ІКП та відбувається нарахування пені по такій вимозі. 
Тому, саме у разі оскарження вимоги про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок зупиняється нарахування пені в картці платника, оскільки в цьому разі пеня нараховується саме на вимогу.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, рішення від 22.11.2019 № 0000135408 в частині  нарахування  контролюючим органом пені у розмірі 2260637,31 грн. відповідно до ст. 25 Закону № 2464-VІ прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, підстави для скасування його в судовому порядку відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"   залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року по справі № 480/472/20  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	Н.С. Бартош    І.М. Ральченко   	
Повний текст постанови складено  09.02.2021 року