УХВАЛА

30 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/6996/20
адміністративне провадження № К/9901/8485/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.09.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі №640/6996/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (в частині відмови у задоволенні позовних вимог),

УСТАНОВИВ:
11.03.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.09.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 (повний текст виготовлено 08.02.2021) у справі №640/6996/20 (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслано 10.03.2021).
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Скаржником вказано, що підставами касаційного оскарження є пункти 1 та 3 частини 2 статті 328 КАС України.
Суд зауважує, що підстави касаційного оскарження передбачені частиною 4 статті 328 КАС України, яку скаржник не зазначає.
Скаржником зазначено про неправильне, на його думку, застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України.
Скаржником викладено фактичні обставини справи, процитовано норми Податкового кодексу України, однак не конкретизовано, у чому саме полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій вказаної норми матеріального права та як вказана норма повинна застосовуватись.
Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на практику Вищого адміністративного суду України, Київського апеляційного адміністративного суду, Шостого апеляційного адміністративного суду з огляду на наступне. Частиною 5 статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Частиною 4 статті 328 КАС України для обґрунтування підстав для касаційного оскарження передбачене зазначення постанов Верховного Суду, врахування практики інших адміністративних судів нормами КАС України не передбачено.
Щодо посилання скаржника на неврахування судами висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 12.11.2020 у справі №826/16334/15, Верховний Суд зауважує, що скаржником не наведено обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у даних справах.
Подібність правовідносин означає, зокрема подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.
Доводи касаційної скарги зводяться до необхідності здійснення переоцінки доказів у справі, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції згідно приписів статті 341 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.09.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі №640/6996/20 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва