ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року	Львів	Справа № 460/6493/20 пров. № А/857/14523/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Коваля Р.Й., Святецького В.В.
за участі секретаря судового засідання:           Марцинковської О.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Організації співвласників багатоквартирного будинку «СТРУТИНСЬКОЇ 13-А», 
на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду (суддя - Друзенко Н.В., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м.Рівне, дата складення повного тексту - 26.10.2020 року), 
в адміністративній справі №460/6493/20 за позовом Організації співвласників багатоквартирного будинку «СТРУТИНСЬКОЇ 13-А» до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Рівненській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс», Рівненська міська рада, 
про визнання протиправним і скасування рішення, скасування дозволу, 

                                                            встановив:

У серпні 2020 року позивач ОСББ «СТРУТИНСЬКОЇ 13-А» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Управління ДАБІ України у Рівненській області ДАБІ України, в якому просив визнати протиправним та скасування Рішення від 14.06.2019 року про надання дозволу ТзОВ «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» на виконання будівельних робіт на об`єкті "Будівництво багатоповерхового житлового будинку в районі вулиць Гагаріна та Марфи Струтинської в м.Рівне III черга" №ІУ113191651323 та скасувати Дозвіл на виконання будівельних робіт ТзОВ "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" щодо будівництва багатоповерхового житлового будинку в районі вулиць Гагаріна та Марфи Струтинської в м.Рівне III черга №ІУ113191651323, виданий головним інспектором будівельного нагляду відділу методології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ОСОБА_1 .. 
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року відкрито провадження у цій справі №460/6493/20. Залучено до участі у справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТзОВ "Рівненський молодіжний жилий комплекс", Рівненську міську раду. 
20.10.2020 року третьою особою ТзОВ "Рівненський молодіжний жилий комплекс" подано суду першої інстанції клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. 
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року позовну заяву ОСББ "СТРУТИНСЬКОЇ 13-А" залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня вручення ухвали усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску. 
22.10.2020 року позивачем подано суду першої інстанції заяву про поновлення строку звернення з адміністративним позовом. 
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року адміністративний позов ОСББ "СТРУТИНСЬКОЇ 13-А" залишено без розгляду, на підставі статей 123, 240 КАС України, у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду та відсутністю підстав для визнання поважними причин пропуску такого строку. 
З цією ухвалою суду першої інстанції від 26.10.2020 року про залишення позовної заяви без розгляду не погодився позивач ОСББ "СТРУТИНСЬКОЇ 13-А" та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду постановлена за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та з невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції взяв до уваги фотоматеріали третьої особи, які вважає неналежними доказами наявності будь-яких відомостей щодо існування оскарженого рішення, виходячи з того, що вони відсутні на огорожі будівельного майданчика. З доданих фотоматеріалів скаржник вбачає виключно відомості рекламного характеру. Також зазначає апелянт, що обставини безоплатного доступу до реєстру не є підставою для твердження про належне повідомлення позивача про наявність оскаржуваного дозволу, оскільки такий було запроваджено з 01.01.2020, тобто після виданого третій особі спірного дозволу. Також стверджує апелянт, що лист голови ОСББ "СТРУТИНСЬКОЇ 13-А" від 27.09.2019 стосувався будівництва багатоповерхового житлового будинку в районі вулиць Гагаріна та Марфи Струтинської в м.Рівне ІІ а не III черги. Крім цього, позивач був обмежений у можливості повноцінно реалізувати свої права через обмеження під час карантину. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 26.10.2020 року про залишення позовної заяви без розгляду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Третя особа ТзОВ "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" подала суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду про залишення позовної заяви без розгляду - без змін. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи (їх представників), які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції від 26.10.2020 року про залишення позовної заяви без розгляду, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного. 

У розглядуваних правовідносинах цієї справи спірним являється питання щодо дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, та наявність підстав для визнання поважними причин пропуску такого строку (тобто поновлення такого строку в разі його пропуску з поважних причин). 
Вирішуючи вказане спірне питання щодо строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне. 
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист. 
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. 
У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах. 
Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав. 
Так, відповідно до ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України). 
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. 
Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. 
Згідно ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. 
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України). 
Крім цього, згідно ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. 
Статтею 240 ч.1 п.8 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. 
Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними. 
Судом першої інстанції вірно враховано, що у розглядуваному адміністративному позові позивач ОСББ «СТРУТИНСЬКОЇ 13-А» оспорює правомірність Рішення та Дозволу від 14.06.2019 року про надання дозволу ТзОВ «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» на виконання будівельних робіт на об`єкті "Будівництво багатоповерхового житлового будинку в районі вулиць Гагаріна та Марфи Струтинської в м.Рівне III черга" №ІУ113191651323. 
Цей адміністративний позов подано до суду засобами поштового зв`язку 27 серпня 2020 року. 
Надаючи правову оцінку підставам, зазначеним у заяві про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом, суд першої інстанції правильно зауважив, що наведені обставини не можуть бути визнані поважними, оскільки не доводять факт необізнаності позивача щодо порушення його прав, свобод чи інтересів оскарженим дозволом на виконання будівельних робіт №ІУ13191651323 від 14.06.2019 року. 
Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду. 
Так, позивач ОСББ "СТРУТИНСЬКОЇ 13-А" є баласоутримувачем багатоквартирного житлового будинку по вул.Струтинської, 13-А в м.Рівне. 
Вказаний будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер 5610100000:01:012:0073 в районі вулиць Гагаріна та Марфи Струтинської в м. Рівне, на якій проводилося будівництво багатоповерхового житлового будинку в районі вулиць Гагаріна та Марфи Струтинської в м. Рівне ІІІ черга, відповідно до Дозволу Управління ДАБІ України у Рівненській області №ІУ113191651323 від 14.06.2019 року. 
Судом встановлено, що на огорожі будівельного майданчика, на якому велося вищезазначене будівництво, яка розташована біля будинку по вул. Гайдамацька (Струтинської), 13-А в м. Рівне, з червня  2019 року розміщений будівельний паспорт об`єкта будівництва, що містить інформацію про дозвіл на підставі якого здійснювалося будівництво. 
Вказані обставини підтверджуються приєднаними до матеріалів справи фотоматеріалами, долученими третьою особою до клопотання про залишення позову без розгляду фотоматеріали, які у відповідній частині узгоджуються і з фото-матеріалами, які долучалися позивачем до клопотання про забезпечення позову. Отже, на огорожі будівельного майданчика, яка розташована біля будинку по вул.Гайдамацька (Струтинської), 13-А в м.Рівне (безпосередньо у місці розташування позивача), розміщений будівельний паспорт об`єкта будівництва, що містить інформацію про оскаржений позивачем дозвіл, на підставі якого здійснюється будівництво багатоповерхового житлового будинку в районі вулиць Гагаріна та Марфи Струтинської в м. Рівне ІІІ черга. 
Також суд враховує, що частиною 3 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр). Внесення даних до реєстру з присвоєнням реєстраційного номера здійснюється на підставі інформації, наданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її отримання. 
Доступ користувачів до даних реєстру здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. 
Встановлено, що відомості про оскаржений Дозвіл №ІУ113191651323 від 14.06.2019 були внесені до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів,  доступ до якого є відкритим та безоплатним. 
Тобто, відомості про оскаржений Дозвіл №ІУ1113191651323 від 14.06.2019 були внесені до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів були внесені не пізніше 18.06.2019 (наступний робочий день після видачі дозволу) і позивач міг дізнатися про наявність оскаржуваного дозволу ще з вказаної дати. 
Також колегія суддів звертає увагу на той факт, що позивачу було відомо про будівництво багатоповерхового житлового будинку в районі вулиць Гагаріна та Марфи Струтинської в м. Рівне III черга на підставі оскарженого Дозволу від 14.06.2019, ще з вересня 2019 року, що підтверджується листом ОСББ «Струтинської 13-А» від 27.09.2019, яким голова ОСББ «Струтинської 13-А», адресованого в тому числі ТОВ "Рівненський МЖК", до якого долучалися фотографії прибудинкової території, і з яких вбачається, що на вересень 2019 року вже зведено частину споруди в десять поверхів і активно ведеться спорудження наступних частин споруди, наявна будівельна і підйомна техніка, а будівельний майданчик має огорожу. При цьому, вказані фотоматеріали у відповідній частині повністю узгоджуються і з фотоматеріалами, які долучалися позивачем до клопотання про забезпечення позову, і з яких вбачається відповідний прогрес будівництва. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведеним вище листом голови ОСББ "СТРУТИНСЬКОЇ 13-А" від 27.09.2019 доводиться той факт, що позивачу було відомо про те, що право користування земельною ділянкою кадастровий номер 5610100000:01:01:0073 належить ТзОВ "Рівненський МЖК" на підставі договору оренди землі №04058300244 від 14.08.2006 та додаткового договору про внесення змін до договору оренди землі від 04.08.2011. 
Необхідно звернути увагу й на те, що до матеріалів справи приєднано лист Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області від 22.10.2020 № 234Аз/200/01-20 щодо підтвердження реєстрації 26.06.2019 звернення голови ОСББ "СТРУТИНСЬКОЇ 13-А" ОСОБА_2 про незаконне будівництво за адресою в м. Рівне, вул. Гайдамацька, 13Б та довідка Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області від 1.07.2019, в якій повідомлено, що за результатами звернення ОСОБА_3 від 26.06.2019 встановлено, що вказане будівництво є законним, оскільки отримано офіційний дозвіл на початок будівельних робіт третьої черги багатоповерхового житлового будинку №ІУ1113191651323 від 14.06.2019. 
Відповідно до наявного у матеріалах справи рішення Господарський суд Рівненської області від 11.05.2017 по справі № 918/252/17, яке набрало законної сили 01.08.2017, відмовлено заступнику керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради в задоволенні позову до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський молодіжний жилий комплекс" про розірвання договору оренди землі від 26.07.2006 та повернення земельної ділянки. 
Вказаним рішенням суду встановлено, що земельна ділянка, орендована ТОВ "Рівненський МЖК" згідно договору оренди від 14.08.2006, розміщена у зоні Ж-4, де за Правилами забудови міста Рівного, затвердженими рішенням Рівненської міської ради №3935 від 23.09.2010, та Планом зонування міста Рівного, затвердженим рішенням Рівненської міської ради №1421 від 23.09.2010, передбачено можливість будівництва переважно багатоповерхових житлових будинків з кількістю поверхів від 4 до 9, торгівельних комплексів, допустимістю будівництва гаражів та стоянок для автомобілів, а також житлових будинків з кількістю поверхів 10 і більше (відповідно до розробленої містобудівної документації). 
З урахуванням зазначеного суд першої інстанції зробив вірний висновок, що позивач ОСББ "СТРУТИНСЬКОЇ 13-А" не навело поважних причин, які б унеможливлювати звернення до суду в межах установленого ч.2 ст.122 КАС України 6-ти місячного строку. Обставини, на які позивач посилається, не свідчать про існування будь-яких перешкод у реалізації позивачем свого права на судовий захист. 
Сукупність досліджених у справі обставин вказує на те, що  ОСББ "СТРУТИНСЬКОЇ 13-А" було обізнане і з фактом існування Дозволу на виконання будівельних робіт  №ІУ 113191651323, виданого замовнику - ТзОВ "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" на об`єкт "Будівництво багатоповерхового житлового будинку в районі вулиць Гагаріна та Марфи Струтинської в м. Рівне, III черга" 14 червня 2019 року, і з фактом реалізації замовником такого дозволу у вигляді спорудження відповідного об`єкту будівництва, щонайменше з 27.09.2019, в той час як до суду ОСББ звернулося лише 27.08.2020. 
Доводи, висловлені в апеляційній скарзі, не спростовують факт пропуску позивачем строку звернення до суду та відсутністю підстав для визнання поважними причин пропуску такого строку. 
Водночас, колегія суддів вважає безпідставним покликання апелянта на неможливість повноцінного захисту своїх прав через обмеження під час дії карантину, у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби «covid-19», оскільки апелянтом не наведено жодних обґрунтувань про те коли саме, в який спосіб і за яких обставин він не зміг реалізувати свого права звернення до адміністративного суду протягом встановленого 6-ти місячного строку починаючи із червня 2019 року. 
При цьому, суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 за №540-ІХ, який набрав чинності з 02.04.2020, розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. 
У подальшому, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 18.06.2020 №731-IX) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. 
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX (надалі Закон №731-IX), який набрав чинності 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. 
Як уже було вказано судом вище, відповідно до ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
Отже, перебіг встановленого статтею 122 КАС України строку звернення до суду законодавець пов`язує саме з фактом обізнаності особи та об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти (коли особа дізналася або повинна була дізнатися) про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а не із іншими подіями чи обставинами. 
З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що позивач не обґрунтував недотримання строків звернення до адміністративного суду та не подав належні і допустимі докази на підтвердження існування об`єктивних причин, які унеможливили подання позовної заяви у строк, встановлений процесуальним законом. 
Мотиви і аргументи, які визначені позивачем (апелянтом) ОСББ «СТРУТИНСЬКОЇ 13-А» у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду та у апеляційній скарзі не можуть розцінюватися як поважні причини пропуску строку звернення до суду. 

Суд апеляційної інстанції також враховує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання, а зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. 
Згідно ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. 
У процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в пункті 27 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02), яке набуло статусу остаточного 20 серпня 2010 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. пункт 57 рішення Європейського суду з прав людини від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), Series A, № 93). 
Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. 

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції дотримано норм процесуального законодавства та вірно встановлено обставини, які мають значення для прийняття рішення щодо залишення позовної заяви без розгляду, а тому немає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції від 26.10.2020 року про залишення позовної заяви без розгляду. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 

                                                        постановив:

Апеляційну скаргу Організації співвласників багатоквартирного будинку «СТРУТИНСЬКОЇ 13-А» - залишити без задоволення. 
Ухвалу  Рівненського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №460/6493/20 за позовом Організації співвласників багатоквартирного будинку «СТРУТИНСЬКОЇ 13-А» до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Рівненській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним і скасування рішення, скасування дозволу - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Р. Й. Коваль 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 06.01.2021р.