Ухвала 
 
15 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 336/3728/19
 
провадження № 61-2967ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Габуєвим Георгієм Юрійовичем, на постанову Запорізького апеляційного суду від 19 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» про визнання незаконними наказів, стягнення заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня                    2020 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» (далі - ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат») про визнання незаконними наказів, стягнення заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Визнано незаконним наказ голови правління ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» від 09 липня 2018 року № 118 про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності в частині утримання заробітної плати ОСОБА_1 для відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.
Визнано незаконним наказ голови правління ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» від 13 вересня 2018 року № 162 про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності в частині утримання 100% посадового окладу ОСОБА_1 .
Визнано незаконним наказ голови правління ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» від 12 грудня 2019 року № 252 про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності в частині утримання 15% посадового окладу ОСОБА_1 .
Визнано незаконним наказ голови правління ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» від 27 грудня 2018 року № 267 про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності в частині утримання 100% середньомісячного заробітку ОСОБА_1 .
Визнано незаконним наказ голови правління ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» від 07 березня 2019 року № 50 про притягнення до матеріальної відповідальності в частині утримання середньомісячного заробітку ОСОБА_1 .
Стягнуто з ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на користь   ОСОБА_1 заробітну плату у розмірі 28 159,54 грн.
Стягнуто з ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на користь  ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі                  21 110,10 грн. 
Стягнуто з ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на користь  ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, утриманої відповідно до наказу голови правління ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» від 09 липня 2018 року № 118 у розмірі 55 000 грн.
Стягнуто з ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на користь  ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, утриманої відповідно до наказу голови правління ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» від 13 вересня 2018 року № 162 у розмірі 66 000 грн.
Стягнуто з ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на користь  ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, утриманої відповідно до наказу голови правління ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» від 12 грудня 2019 року № 252 у розмірі 9 900 грн.
Стягнуто з ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на користь  ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, утриманої відповідно до наказу голови правління ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» від 27 грудня 2018 року № 267 у розмірі 66 300 грн.
Стягнуто з ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на користь  ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, утриманої відповідно до наказу голови правління ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» від 07 березня 2019 року № 50 у розмірі 50 975,26 грн.
Стягнуто з ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на користь  ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку у розмірі 50 975,26 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 січня 2021 року апеляційну скаргу ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» задоволено частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня                    2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» про визнання незаконними наказів, стягнення заробітної плати, стягнення компенсації за невикористану відпустку, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на користь  ОСОБА_1 заробітну плату у розмірі 9 348,03 грн, компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 21 110,10 грн та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 30 000 грн.
У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в апеляційному порядку не оскаржувалося та не переглядалося.
 
У лютому 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Габуєвим Г. Ю., на постанову Запорізького апеляційного суду від 19 січня 2021 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
В окремо доданому до касаційної скарги клопотанні  ОСОБА_1 , посилаючись на тяжкий майновий стан у зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків його доходу за попередній календарний рік, просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, на підтвердження чого надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків Головного управління ДПС у Запорізькій області                  від 02 лютого 2021 року № 86198 за період часу з 01 кварталу 2020 року            до 03 кварталу 2020 року, де розмір його доходу складає 113 387,44 грн; копію скріншоту з особистого кабінету платника пенсійних внесків.
 
Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є:                                    а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити, оскільки наданих заявником доказів недостатньо для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони. Надані заявником відомості з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків Головного управління ДПС у Запорізькій області від 02 лютого 2021 року                    № 86198 охоплюють період часу з першого кварталу 2020 року до третього кварталу 2020 року. 
 
Констатація заявником скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року. 
 
Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»                             (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Вимоги касаційної скарги свідчать про те, що ОСОБА_1 просить постанову Запорізького апеляційного суду від 19 січня 2021 року скасувати та залишити в силі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2020 року.
 
Згідно із частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
 
Ураховуючи положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору в частині позовних вимог щодо стягнення заробітної плати.
 
Отже, за вказані вимоги до сплати підлягала сума у розмірі 3 202,60 грн (21 110,10 грн + 55 000 грн + 66 000 грн + 9 900 грн + 66 300 грн +                                         50 975,26 грн + 50 975,26 грн) * 1% = 3 202,60 грн).
 
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає               6 405,20 грн (3 202,60 грн * 200% = 6 405,20 грн).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у                             м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
 
Отже, ОСОБА_1 необхідно надати до суду касаційної інстанції докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі                   6 405,20 грн.
 
Крім того, касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Габуєвим Г. Ю., не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Як на підстави касаційного оскарження вказаного судового рішення ОСОБА_1 посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає про порушення апеляційним судом норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України (частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України), що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.
 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:
1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні;
4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу;
5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;
6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції;
8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або
2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або
3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або
4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
 
Отже, ОСОБА_1 необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Габуєвим Георгієм Юрійовичем, на постанову Запорізького апеляційного суду від 19 січня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець