ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2021 року
м. Харків
Справа № 621/1920/19
Провадження № 22-ц/818/450/21
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Хорошевський О.М.
суддів – Бурлака І.В., Яцини В.Б.
Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
позивач - ОСОБА_2 
позивач - ОСОБА_3 
відповідач - ОСОБА_4 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну спаву за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01 червня 2020  року, постановлене суддею Вельможною І.В., за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовами в яких просили стягнути з відповідача на їх користь на відшкодування моральної шкоди спричинену дорожньо-транспортною пригодою. ОСОБА_1 просила 10000 грн., ОСОБА_1 у розмірі 25000 грн. та ОСОБА_3 просила стягнути на її користь з відповідача моральну шкоду, завдану їй та її дітям ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 10000 грн.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15.10.2019 об`єднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, об`єднаній справі присвоєно номер 621/1920/19, провадження 2/621/903/19.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що 11.10.2018, близько 16 години 50 хвилин, ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ-21053 з номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись по пров. Привокзальному в с. Бірки Зміївського району Харківської області, перетинаючи перехрестя пров. Привокзальний та вул. Маяковського, допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ-2102 з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням її чоловіка ОСОБА_2 .

Під час ДТП вона, разом зі своєю донькою ОСОБА_3 та онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були пасажирами автомобіля ВАЗ-2102 з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Зазначена ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_4 правил дорожнього руху, а саме п. 16.12 «На перехресті рівнозначних доріг водій не рейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч».

Вина ОСОБА_4 встановлена постановою Зміївського районного суду Харківської області від 24.01.2019 року в справі №621/149/19.

Внаслідок даної ДТП, вона отримала закриту черепно-мозкову травму, забій правого плечового суглобу і правої половини грудної клітини, підшкірну гематому м`яких тканин правого плеча.        
ОСОБА_1 зазначила, що під час зазначеної ДТП дуже злякалася і пережила велике хвилювання за своє життя та життя своїх близьких. Коли перекинувся автомобіль, думала, що це останні миті життя і в останнє бачить свою доньку, онуків та чоловіка, пережила найжахливіші миті свого життя.

Під час удару автомобілем ОСОБА_4 , дуже вдарилася головою і правим плечем в стійку кузова автомобіля, а під час його перекидання дуже боляче вдарилася правою частиною грудної клітини. Після того як автомобіль зупинився, відчувала біль в грудях, плечі і голові. Онуки злякалися і дуже плакали. У старшого онука з голови текла кров.

Після прибуття швидкої допомоги її з чоловіком, донькою і дітьми було доставлено до Зміївської центральної районної лікарні де надали першу допомогу.

В подальшому, почали мучити головні болі, біль в плечі та грудях не вщухав, порушився нормальний сон, вона не могла заснути, а коли все ж таки засинала, снилися сцени з пережитої ДТП і вона просипалася з поганим самопочуттям і підвищеним тиском. Внаслідок чого вимушена була приймати ліки. Крім головного болю, відчувала давлючий біль в очах, нудоту та втрату орієнтації.

У зв`язку з погіршенням стану, з 17.10.2018 по 26.10.2018 перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КЗОЗ Нововодолазька центральна районна лікарня.

Окрім того, вказала, що хворіє на гіпертонічну хворобу II -го ступеню і їй протипоказано хвилювання, а внаслідок ДТП, пережила фізичний біль та жахливе душевне хвилювання яке потягнуло за собою підвищення тиску, тимчасову втрату орієнтації та порушення сну.

Завдана моральна шкода полягає у відчутті фізичного болю та й неймовірного душевного потрясіння (страждання) пов`язаного з небезпекою для життя та здоров`я, а також близьких яке потягнуло за собою підвищення тиску, тимчасову втрату орієнтації, порушення сну та госпіталізацію до медичного закладу. Після ДТП, до теперішнього часу є страх їздити в автотранспорті і під час користування ним, відчувається психологічний дискомфорт, тривога та підвищується тиск.

Позивач ОСОБА_2 , посилаючись на ті ж обставини ДТП, в обґрунтування своїх моральних страждань зазначив, що отримав забій поперекового відділу хребта, в період з 18.10.2018 по 29.10.2018 проходив амбулаторне лікування в КЗОЗ Нововодолазька центральна районна лікарня, одна, згодом стало гірше. Він відчував сильний біль в попереку, що позбавляло можливості рухатися, нахилятися та ходити.

В період з 15.02.2019 по 26.02.2019 проходив стаціонарне лікування в КЗОЗ Нововодолазька центральна районна лікарня та було встановлено діагноз - вертеброгенна посттравматична люмбоішиалгія, яка є наслідком травми після ДТП.

Після ДТП змінилося його звичне життя, він не може без болю повертати тулубом, нахилятися та ходити, не може допомагати своїй родині, постійно відчуває свою неміч у зв`язку відчуває душевні страждання.

Окрім того, автомобіль, яким він керував повністю було знищено і на даний час не має можливості задовольняти потреби своєї родини, пов`язані з його використанням, відвідувати своїх дочку з онуками, які мешкають в м. Мерефа Харківської області.

Завдана моральна шкода полягає у відчутті фізичного болю та душевних стражданнях пов`язаних з втратою здоров`я та майна.

ОСОБА_3 в обґрунтування позову зазначила, що внаслідок ДТП за участю автомобілів під керуванням ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , за обставин, викладених в позовах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , її син ОСОБА_5 отримав закриту черепно-мозкову травму, гематому м`яких тканин правої тім`яної області. Під час ДТП вона та діти пережили жахливі емоційні відчуття. В момент перекидання автомобілю, стискаючи дітей в обіймах, вона думала, що всі загинуть. 

Після проходження відповідних оглядів та процедур в Обласній дитячій клінічній лікарні підтвердився діагноз у ОСОБА_7 - закрита черепно-мозкова травма та астено-навротичний синдром. Деякий час ОСОБА_7 вимушений був приймати ліки, прокидався вночі та плакав.

Завдана моральна шкода полягає у відчутті фізичного болю та неймовірного фізичного потрясіння (страждання), пов`язаного з небезпекою для життя та здоров`я дітей. З`явився страх їздити в автотранспорті та перевозити в ньому дітей. Внаслідок дій ОСОБА_4 , діти потрапили в небезпечну ситуацію, яка загрожувала їх життю і здоров`я та дуже перелякалися, старший син отримав травму голови у зв`язку з чим відчував фізичних біль, переніс побічні ефекти від отриманої травми (головний біль, нудота, блювання).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 01 червня 2020  року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , 10000 (десяти тисяч) грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , 10000 (десятиь тисяч) грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 10000 (десять тисяч) грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2522 грн. 40 к.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Скарга містить посилання на недоведеність позивачами наявності моральної шкоди завданої каліцтвом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а тому у суду першої інстанції не було підстав для його задоволення. 
Крім того, судом першої інстанції не обґрунтовано з яких підстав позивачів звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду з позовними заявами.

До суду апеляційної інстанції відзивів на апеляційну скаргу не надходило. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з доведеності факту та розміру завданої шкоди, а також не спростування відповідачем його вини у заподіянні шкоди.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер та ступінь діяння особи, яка заподіяла шкоду, вік позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їх стан її здоров`я, який погіршився після ДТП, стан здоров`я малолітнього ОСОБА_5 , що підтверджується відповідною медичною документацією, моральні страждання позивачів та інші наслідки даних обставин, та виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів моральну шкоду у розмірі по 10 000 грн на користь кожного, тим самим задовольнив частково позов ОСОБА_2 .
Також суд на підставі ст. 141 ЦПК України стягнув з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2522,40 грн.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що постановою слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області Титаренка О.В. від 30.12.2018, закрито кримінальне провадження №12018220300000924 від 12.10.2018 за ч. 1 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11.10.2018 о 16 год. 50 хв. за участю автомобіля "ВАЗ-21053", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та "ВАЗ-2102", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. (а. с. 8-10 т.1).
З вказаної постанови убачається, що внаслідок ДТП, ОСОБА_2 та пасажирам ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких встановити не виявилося за можливе.
Відповідно до постанови Зміївського районного суду Харківської області від 24.01.2019, яка набрала законної сили, 11 жовтня 2018 року, близько 16:50 години, в с. Бірки Зміївського району Харківської області на перехресті вул. Маяковського та пров. Привокзального ОСОБА_4 під час керування належним ОСОБА_8 автомобілем "ВАЗ-21053", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на порушення вимог пункту 16.12 Правил дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю "ВАЗ-2102", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який наближався до перехрестя рівнозначних доріг з правої сторони, та допустив зіткнення вказаних автомобілів, які внаслідок ДТП були технічно пошкоджені. У зв`язку з вчиненням правопорушення, на ОСОБА_4 накладено стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а. с. 11 т. 1).
Згідно довідки Зміївської ДРЦ від 11.10.2018, ОСОБА_1 була на прийомі у травматолога, встановлено діагноз: забій м`яких тканин, внутрішній крововилив правого плеча, забій правої половини грудної клітини. (а. с. 12 т.1)
З 17.10.2018 по 26.10.2018 ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КЗОЗ Нововодолазька центральна районна лікарня, що підтверджується випискою з історії хвороби №3822. (а. с. 13 т.1).
ОСОБА_2 в період з 18.10.2018 по 29.10.2018 проходив амбулаторне лікування в КЗОЗ Нововодолазька центральна районна лікарня, встановлено діагноз: забій поперекового відділу хребта на фоні остеохондрозу поперекового відділу, що підтверджується випискою з медичної карти хворого. (а. с. 11 т. 2).
В період з 15.02.2019 по 26.02.2019 ОСОБА_2 проходив стаціонарне лікування в КЗОЗ Нововодолазька центральна районна лікарня та було встановлено діагноз - вертеброгенна посттравматична люмбоішиалгія, стійкий больовий синдром, ІХС, стабільна стенокардія напруги, двосторонній поліартроз 3 ст. (а. с. 12).
ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 . (а. с. 10, 11 т.3).
Відповідно довідки Зміївської ДРЦ від 11.10.2018, ОСОБА_5 був на прийомі у травматолога, встановлено діагноз: забій, гематома м`яких тканин правої тім`яної області. (а. с. 13 т.3)
Консультативним висновком спеціаліста Обласної дитячої клінічної лікарні від 17.10.2018, встановлено діагноз у ОСОБА_9 - закрита черепно-мозкова травма та астено-невротичний синдром. (а. с. 12 т.3).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, позивачами доведено належними та допустимими доказами факт ДТП яка завдала їм моральної шкоди, що є підставою для задоволення позовних вимог.
Статтею 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Відповідно ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно до ч. 2,3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
В силу вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на те, що наявність моральної шкоди позивачами не доведена з посиланням на відсутність доказів її спричинення, а також не проходження судово-медичної експертизи під час кримінального провадження, що унеможливило підтвердити наявність ушкоджень завданих ДТП судова колегія не приймає, оскільки з матеріалів закритого кримінального провадження наданого суду першої інстанції не можливо встановити чи було запрошено потерпілих для проведення медичного огляду для судово-медичної експертизи та причини не явки останніх до установи.
Наявність тілесних ушкоджень, отриманих позивачами 11.10.2018 року підтверджуються наданою позивачами медичною документацією.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди колегія суддів відхиляє, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та зводяться до незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки, а тому є безпідставними та необгрунтованими.
Внаслідок пошкодження майна позивача ОСОБА_2 відсутність змоги його використання, а також відбування самої дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої позивачі відчули душевні страждання, фізичний біль, порушена якість їх життя, тому судова колегія вважає, що розмір на відшкодування моральної шкоди в сумі 10000,00 грн. кожному з позивачів є доцільним.
Що стосується посилань апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно звільнено позивачів від сплати судового збору не може бути підставою для скасування обґрунтованого та законного рішення суду, а тому судова колегія їх не приймає.
Крім того, у разі задоволення позовних вимог за правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір відшкодовується за рахунок відповідача. Судом першої інстанції стягнуто судовий збір з ОСОБА_4 на користь держави, що не суперечить вимогам закону.
Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375, 382, 384 ЦПК України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01 червня 2020  року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку до Верховного Суду оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                      О.М. Хорошевський 
Судді:                                                                                  І.В. Бурлака
                                                                                          В.Б. Яцина
Повне текст постанови складено 15 січня 2021 року.