Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року                                                         м. Рівне

Рівненський апеляційний суд у складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Михайлова Володимира Олександровича на постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 20 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 
в с т а н о в и в :
Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 20 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі  шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. 
Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 – адвокат Михайлов В.О. оскаржив її в апеляційному порядку. 
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду прийнята порушенням матеріального та процесуального права, з неповним, необ`єктивним з`ясуванням обставин справи, є необґрунтованою і незаконною. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено із порушенням вимог чинного законодавства України. Зокрема були відсутні свідки, коли поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а той начебто відмовився, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. Під час допиту свідків у судовому засіданні, останні показали, що вони не були присутніми, коли поліцейський пропонував пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Також на відео зафіксовано час, коли пропонували відповідачу пройти вищезазначений огляд на місці зупинки транспортного засобу, а саме у проміжок часу із 02 год. 29 хв. до 02 год. 31 хв., у той же час акт огляду та направлення складені о 01 год. 28 хв., а протокол про адміністративне правопорушення складено о 01 год. 30 хв., що є очевидним та грубим порушенням процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. 
_______________________________________________________________________________________________________________________  
Справа № 564/3226/20                                                                                                          Суддя в суді І інстанції – Цвіркун О.С.
Провадження № 33/4815/177/21                                                                Суддя в апеляційній інстанції  –  Шимків С.С.
Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.                                                                        
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.                                                        
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи,  висновок експерта  тощо,  є документами,  що офіційно  засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Судом встановлено, що 11 грудня 2020 року о 23 год. 30 хв. в с. Яполоть по вул. Л. Українки, 65, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», р.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, порушення координації рухів. 
Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та проведення такого огляду у медичному закладі  ОСОБА_1  відмовився, чим допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується відповідними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актом відмови від проведення огляду, що був складений за участі останніх, направленням водія на огляд до медичного закладу.
Пояснення свідків отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвічені власноручними підписами цих осіб.
Суд не приймає доводи апеляційної скарги, що покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надані ними у суді першої інстанції про те, що вони не були свідками того, як ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки вказане суперечить матеріалам справи.
З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції звертаються до свідків і при них пропонують пройти ОСОБА_1 огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Окрім того, у письмових поясненнях свідок ОСОБА_2 зазначив, що водій ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. Вказано, що ОСОБА_1 знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Підписом у поясненнях, ОСОБА_2 , також, підтвердив, що у його присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 438505 від 12.12.2020 року, у якому він особисто поставив підпис.
У розписці, яка підписана ОСОБА_2 , 12.12.2020 року, останній зобов`язався не допускати до керування ОСОБА_1 автомобілем протягом 24 годин до його повного витверезіння (а.с.6).
Свідок ОСОБА_3 , у своїх поясненнях, які засвідчив особистим підписом зазначив, що водій ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. Вказано, що ОСОБА_1 знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Підписом у поясненнях, ОСОБА_3 , також, підтвердив, що у його присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 438505 від 12.12.2020 року, у якому він особисто поставив підпис.
У матеріалах справи міститься Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12.12.2020 року, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення координації рухів. В графі «Результат огляду на стан сп`яніння» зазначено «відмовився». В графі «З результатами згоден» вказано «відмовився» та підтверджено підписом ОСОБА_1 .. Зазначене підтверджено підписами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..
Згідно Направлення на огляд водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.12.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 направлено у заклад охорони здоров`я «Костопільська ЦРЛ», у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення координації рухів. В  графі «Результати огляду» вказано «відмовився».
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного  сп`яніння підтверджується також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 спочатку погодився поїхати до медичного закладу за умови, що його працівники поліції  відвезуть у медичний заклад і доставлять назад за місцем проживання, однак на уточнене питання працівника поліції щодо того чи ОСОБА_1 поїде у медичний заклад, останній чітко відповів “Ні”.
Посилання апелянта на невідповідність часу складання протоколу “01 год. 30 хв.” з часом коли ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, так як з відеозапису вбачається, що останньому пропонували пройти такий огляд  о “02 год. 31 хв”, не заслуговують на увагу, розцінюється апеляційним судом як технічна невідповідність часу, який встановлений у камері поліцейського та не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння судом не встановлено. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно. 
Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження ОСОБА_1 цих дій, як і не містять результатів такого оскарження. 
Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 438505 від 12 грудня 2020 року, актом відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, направленням водія на огляд на стан наркотичного сп`яніння до медичного закладу, письмовими поясненнями свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розпискою ОСОБА_2 та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. 
Факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.
Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень. 
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130,  ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Михайлова Володимира Олександровича відхилити. 
Постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 20 січня 2021 року відносно  ОСОБА_1 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                        Шимків С.С.